A
FRONT-SIDE
KRIMINALITET

Dr. Gareth Moore B.Sc (Hons) M.Phil Ph.D er den internasjonalt bestselgende forfatteren av en lang rekke hjernetrenings- og puslespillbøker for både barn og voksne, deriblant The Whodunnit Puzzle Book, The Undercover Agent Puzzle Book, Enigma: Knekk koden, Hjernespill for smarte barn, Privatetterforskerens puslespillbok og Hjernetrener. Bøkene hans har solgt i millioner av eksemplarer bare i Storbritannia, og er utgitt på over tretti forskjellige språk. Han er også grunnleggeren av nettbaserte BrainedUp.com, et nettsted for hjernetrening, og driver det daglige puslespillnettstedet PuzzleMix.com.
Web: 		  DrGarethMoore.com
Instagram + X:  @DrGarethMoore
YouTube: 	  @DrGareth

Laura Jayne Ayres er en puslespillforfatter og skribent. Hun har studert lingvistikk ved University of Cambridge, og har også utgitt dramatikk. Blant bøkene hun har arbeidet med, kan nevnes The Whodunnit Puzzle Book, The Fantasy Puzzle Book, Meowdle, Spydle og "Det var mordet før jul.

Dr. Gareth Moore &
Laura Jayne Ayres

Michael O'Mara Books Limited

Første gang utgitt i Storbritannia i 2025 av
Michael O'Mara Books Limited
9 Lion Yard
Tremadoc Road
London SW4 7NQ
Representant for EU:
Authorized Rep Compliance Ltd
Første etasje
71 Baggot Street Lower
Dublin D02 P593
Irland
Opphavsrett © Michael O'Mara Books Limited 2025
Opphavsrett til gåter, tekst og løsninger © Any Puzzle Media Ltd 2025
Alle personer og hendelser i denne publikasjonen er fiktive, og enhver likhet med virkelige personer, levende eller døde, er rent tilfeldig.
Alle rettigheter forbeholdes. Du kan ikke kopiere, lagre, distribuere, overføre, reprodusere eller på annen måte gjøre denne publikasjonen (eller deler av den) tilgjengelig i noen form eller på noen måte (elektronisk, digital, optisk, mekanisk, ved fotokopiering, opptak eller på annen måte) uten skriftlig forhåndstillatelse fra utgiveren. Enhver person som utfører en uautorisert handling i forbindelse med denne publikasjonen, kan bli straffeforfulgt og stilt overfor sivile erstatningskrav.
En CIP-katalogpost for denne boken er tilgjengelig fra British Library.
Dette produktet er laget av materiale fra godt forvaltede, FSC®-sertifiserte skoger og andre kontrollerte kilder. Produksjonsprosessene er i samsvar med miljøbestemmelsene i opprinnelseslandet.
For ytterligere informasjon, se www.mombooks.com/about/sustainability-climate-focus
Rapporter eventuelle sikkerhetsproblemer til product.safety@mombooks.com og se www.mombooks.com/contact/product-safety
ISBN: 978-1-78929-776-8 i paperback-format
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10
Omslaget er designet av Natasha Le Coultre ved hjelp av Shutterstock-bilder
Designet og satt av Any Puzzle Media Ltd
Inkluderer bilder fra Adobe Stock
Trykt og innbundet av CPI Group (UK) Ltd, Croydon, CR0 4YY
www.mombooks.com

Innhold

En note til leseren 9
Kapittel 1: Alt er rolig 11
Alt i fortiden 12
Et sceneskifte 14
Steder å være 16
Lokale legender 18
Taktikk for å unngå det 20
Tilbake til planen 22
Bemerkelsesverdige nyheter 24
Kapittel 2: Vinterfestivalen 27
Et spill med tall 28
Smeltedigelen 30
En modellby 32
Hendelseshorisonten 34
Den store osten 36
Gavelisten 38
Hemmeligheter som setter en stopper for showet 40
Kapittel 3: Blandede beskjeder 43
Oppdagelser av drop-off 44
På dine merker 46
Internasjonal affære 48
Dukk for å dekke deg 50
Falske spor 52
Et navn å merke seg 54
Det hemmelige stedet 56
Kapittel 4: En klebrig slutt 59
Å forårsake en stank 60
Den som finner, beholder 62
Skjelvinger og skritt 64
Ivrige smuglyttere 66
Oppstyr i lokalsamfunnet 68
En vandrende fortelling 70
Modent for rykter 72
Kapittel 5: Inn i arkivene 75
En død manns veibeskrivelse 76
Nedtelling av saken 78
Forsvunnet historie 80
Oppdagelse av forsvinninger 82
Wobblere på vandring 84
Den hemmelige flukten 86
Feil rom 88
Kapittel 6: En festlig ekskursjon 91
En vri på historien 92
Den andre komiteen 94
Kartlegging 96
Samme samme, men annerledes 98
Den bedragerske fontenen 100
Brutte løfter 102
Avbrutt etterforskning 104
Kapittel 7: Ikke så lystig 107
Å lukke loopen 108
En naturlig arvefølge 110
Omstridte konkurranser 112
Winifred den kloke 114
Et topphemmelig telt 116
Å starte fra bunnen av 118
En bit av faren 120
Kapittel 8: Tilbake på scenen 123
Et nytt blikk 124
En rask flukt 126
Mer mumling 128
Borte med posten 130
Avslørt 132
Farlig avfall 134
I en knipe 136
Kapittel 9: Å fange muldvarpen 139
Mot Intuitiv 140
De manglende brikkene 142
En muldvarp og et mord 144
En trist historie 146
Fingrene i mange kaker 148
En desperat appell 150
Alt er pakket inn 152
Kapittel 10: En tilfeldig morder 157
Et lite søk 158
En tepause i rett tid 160
Den som håndterte 162
Den store planen 164
En ondskapsfull avtale 166
I siste liten 168
Det siste ordet 172
En forsideoppløsning 174
Løsninger 177
Detektivnotater 214

For min mormor, som med rette var stolt av sine mange avisartikler
- GLM
For de som hjelper meg å løse livets mysterier
- LJA

Et notat til leseren

Velkommen til En forsidekriminalitetsom er den tredje tittelen i serien av eventyr for The Murder Mystery Puzzle Club.
Denne boken er ikke en tradisjonell gåtebok. I stedet er det en roman som er ispedd gåter. Den bør leses - og gåtene løses - i samme rekkefølge som du ville lest en bok, nemlig forfra og bakover.
Mange viktige avsløringer av handlingen finnes i gåtene, så hvis du sliter med en gåte, er det best å ta et ekstra hint eller to ved å kaste et raskt blikk på løsningen (bakerst i boken) - eller be noen andre om å gjøre det for deg - for å tilføre ekstra informasjon til gåten inntil du er i stand til å løse den fullt ut. Oppgavene er ment å være morsomme, så det er ikke noe i veien for å bruke løsningene hvis du har behov for det - og det er ikke til å unngå at noen oppgaver er lettere enn andre.
Bakerst i boken, i delen "Detektivnotater", er det plass til å notere ned informasjon som du tror kan være nyttig senere. Det er også noen tomme logiske rutenett, som du kan ha nytte av hvis du støter på en selvmotsigelse i en gåte og ønsker å prøve på nytt med et rent rutenett.
Vi håper du liker denne blandingen av historie og gåter - og ønsker deg lykke til med å løse mysteriet om En forsidekriminalitet!

Dr. Gareth Moore

Laura Jayne Ayres

Kapittel 1: Alt er rolig

Kapittel 1:
Alt er rolig

Rosa Martinez gikk ut av forsamlingshuset og ut i den kalde novemberluften. Frosten glitret på bakken foran henne da hun skvatt sidelengs for å unngå en isflekk på fortauet. Vinteren hadde kommet til Wobberley Edge, og nettene var i ferd med å trekke inn.
Rosa følte seg langt hjemmefra Madrid, en by som var mye varmere enn denne sjarmerende engelske landsbyen, selv midt i november. Rosa hadde offisielt tatt et sabbatsår fra sitt travle liv som gravejournalist, men livet hadde ikke akkurat vært fredelig siden hun kom for å bo hos grandtanten Martha.
Martha var en pensjonert skuespiller med øre for sladder og teatralsk teft, men det var ikke Martha som hadde vært den største kilden til dramatikk så langt. Den prisen måtte gå til de tre kaldblodige drapene som hadde funnet sted siden Rosa ankom Wobberley Edge for to måneder siden; til sammen nøyaktig tre drap mer enn Rosa hadde planlagt å oppklare i løpet av ferien sin. Det hadde nå gått en hel måned siden Rosa og Mordgåteklubben hadde løst sin andre sak - der det hadde vært to dødsfall å etterforske samtidig - og Rosa håpet inderlig at dette skulle vise seg å være deres siste sak.
Med den tanken kneppet hun igjen frakken og gikk ut i retning av landsbyens beste (og eneste) pub, The Good Innings. Der inne ventet de nyvunne vennene hennes ved den knitrende peisen, klare til å tilbringe kvelden med å løse gåter i stedet for forbrytelser. Det var kaldt i luften, men det var varmt i Rosas hjerte. Hyggelige stunder var rett rundt hjørnet.
Og det samme var selvfølgelig mord.

Alt i fortiden

Rosa hadde vært på forsamlingshuset for å melde seg inn i den lokalhistoriske klubben, i påvente av at ingen fremtidige drap skulle innskrenke fritiden hennes i Wobberley Edge. Neste møte skulle avholdes på fredag, og klubbens grunnlegger forsikret henne om at det fantes en liste med seks høyoktan-emner som skulle diskuteres, og at samtlige av dem var nyere hendelser i Wobberley Edges historie. Gledelig nok var det ingen av dem som hørtes det minste morderiske ut.
De historiske hendelsene skulle diskuteres i kronologisk rekkefølge, og Rosa prøvde å huske hva det hadde vært mens hun gikk gjennom landsbyen
Ut fra følgende ledetråder skal du finne ut i hvilken rekkefølge de seks hendelsene skulle diskuteres, og notere løsningen din ved å nummerere boksene på motsatt side fra 1 (først) til 6 (sist)
Hendelsen med den krøllete melken hadde funnet sted på et tidspunkt før tørken i andedammen
Den ubehagelige syltetøykonkurransen fant sted før, men ikke umiddelbart før (i forhold til denne listen over seks historiske hendelser), Affæren med den krøllete melken
Dramaet med den overopphetede isbilen bør komme umiddelbart før Den ubehagelige syltetøykonkurransen i denne kronologien
Den ubehagelige syltetøykonkurransen fant sted en tid etter Den bortkomne paraplyen

Lokalhistorisk klubbs agenda

Den koagulerte melken
Den ubehagelige syltetøykonkurransen
Tørken i andedammen
Den bortkomne paraplyen
Den overopphetede iskrembilen
De uleverte postkortene

Et sceneskifte

Rosa gikk inn i The Good Innings og fikk straks øye på de fire andre medlemmene av Murder Mystery Puzzle Club som satt ved den knitrende peisen. Martha vinket sprudlende i tilfelle Rosa hadde savnet dem, selv om de satt ved det samme bordet, ved den samme peisen, hver eneste tirsdag.
Rosa nevnte dette da hun satte seg ned, men Olaf Anderson - en pensjonert arkitekt med sans for detaljer - påpekte at scenen hadde forandret seg litt siden sist de møttes. Rosa kunne ikke se det, men Olaf forsikret henne om at det for eksempel var nøyaktig åtte måter peisen hadde endret utseende på i løpet av den uken som var gått.
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt de åtte visuelle endringene på peisen.

Steder å være

Rosa satte seg til rette rundt bordet og fortalte de fire andre puslespillerne om turen til forsamlingshuset. Hun gledet seg til å lære mer om Wobberley Edges historie, og håpet at det ville holde henne underholdt i ferien - særlig nå som alle mordene lå bak dem.
Ikke alle var overbevist. Faktisk hadde alle de fire andre medlemmene av Murder Mystery Puzzle Club helt andre ideer om hva de skulle gjøre på et sabbatsår, hvis de ikke løste mord. De ble enige om at de sannsynligvis ville tilbringe vinterferien under varmere himmelstrøk, og begynte å diskutere hvor de ellers ville dra, og hva de ville gjøre der.
Bruk ledetrådene nedenfor, rutenettet og tabellen på motsatt side til å finne ut hvem som ville reise til hvilket land, og hvilken aktivitet de ville drive med.
Enten var Kapp Verde Winifreds forslag, eller så var det noen som ville stå på vannski der - men bare én av disse, ikke begge
Personen som ville på antikvitetsjakt, ville gjøre det enten i Marokko eller på Sri Lanka
Olaf ønsket å besøke Marokko
Personen som nevnte Kapp Verde, var ikke den som tenkte på vannski
Bobbi var ikke den som nevnte Antigua, men han ville snorkle

Tips! Hvis du ikke er kjent med denne typen puslespill, bør du bruke rutenettet til å holde styr på konklusjonene ved å krysse av i krysset mellom fakta du vet hører sammen, og sette en "X" der du vet at de ikke hører sammen. I det fjerde ledetråden krysser du av der "Olaf Andersen" og "Marokko" krysser hverandre, og deretter setter du X-er for de andre potensielle destinasjonene for Olaf og de andre potensielle medlemmene av Puzzle Club for Marokko. Ved å fylle ut rutenettet ledetråd for ledetråd, blir det lettere å få øye på ytterligere deduksjoner som ikke er eksplisitt gitt. Det er også lurt å fylle ut tabellen etter hvert som du går videre, av samme grunn.

Destinasjon

Antigua

Kapp Verde

Marokko

Sri Lanka

Aktivitet

På antikvitetsjakt

Snorkling

Vannski

Observasjon av dyreliv

Medlem av Puzzle Club

Bobbi Sharma

Martha Brown

Olaf Andersen

Winifred Jones

Lokale legender

Martha måtte imidlertid innrømme at selv om eksotiske ferier kunne være fristende, var hennes elskede Wobberley Edge stedet å være akkurat nå. Gruppen nøt en mild kjendisstatus etter å ha oppklart tre drap på spektakulært vis og reddet livet til flere av beboerne som hadde stått på den siste morderens liste - som også inkluderte Martha. Nå som den umiddelbare trusselen mot livet hennes var over, elsket hun oppmerksomheten.
Journalister fra nabolandsbyene hadde tatt kontakt, men gruppen hadde blitt enige om at de ikke ville gi intervjuer til pressen om oppklaringsarbeidet sitt. Derfor hadde de takket nei til flere spennende tilbud om førstesideoppslag.
Bruk ledetrådene til å finne ut hvor mange intervjuer hvert medlem av Mordgåteklubben hadde takket nei til, og husk at ingen av dem hadde gitt noen intervjuer i det hele tatt.
Olaf hadde takket nei til halvparten så mange intervjuer som Martha
Rosa hadde takket nei til tre ganger så mange intervjuer som Olaf
Martha hadde takket nei til like mange intervjuer som Bobbi og Winifred til sammen
Bobbi hadde takket nei til nøyaktig to intervjuer mer enn Olaf
Winifred hadde takket nei til syv færre intervjuer enn Martha
Det største antallet intervjuer som ble avslått av noen i gruppen, var 15

Avviste intervjuer på førstesiden om kriminalitet

Bobbi: ________________________ intervjuer
Martha:	________________________ intervjuer
Olaf: ________________________ intervjuer
Rosa: ________________________ intervjuer
Winifred: ________________________ intervjuer

Unngåelsestaktikker

Martha avbrøt seg selv for å utbryte at hun så sent som i morges hadde gått ut av huset og funnet en journalist som lurte i buskene i nærheten, tilsynelatende i håp om å overraske henne. Hun var ikke sikker på om journalisten var der for å snakke med Rosa eller henne selv - siden de bodde i samme hus i utkanten av landsbyens grøntområde - men uansett hadde han vært fast bestemt på å snakke med en av dem.
Hun fortalte gruppen at hun med stålfast besluttsomhet hadde unngått journalisten ved å ta en hemmelig rute gjennom landsbyen, og at hun ofte hadde byttet retning for å lede ham på villspor. Hun forsikret vennene sine om at hun hadde klart å holde lav profil under jakten i lav hastighet, og erklærte seg selv som en mester i subtilitet, mens hun veltet et glass ingefærøl med et slag med den paljettbesatte flaggermusgenseren sin.
For å finne ruten Martha beskrev, tegner du rutebrikker i noen av rutene på kartet overfor for å fullføre en rute som går hele veien fra inngangen i øverste rad til utgangen i nederste rad. Den kan ikke gå ut av rutenettet på noen annen måte, og den kan heller ikke krysse seg selv. Tallene utenfor rutenettet viser antall rutebrikker i hver rad og kolonne. Hver rutebrikke må enten gå rett fram eller gå rundt et rettvinklet hjørne. Noen ruteavsnitt er allerede gitt.

Tilbake til planen

Winifred hadde en forbløffende evne til å lese folks tanker, og kunne fornemme at Rosa ikke likte samtalens omvei. Rosa ville tydeligvis ha en kveld fri for å diskutere mord og journalistikk, og så langt hadde de vært innom begge deler. Det var på høy tid at de gikk over til møtets egentlige agenda: å forundre seg. Som en markering av dette hadde Winifred laget et puslespill i puslespillet som de skulle løse der og da.
Hver uke klippet gruppen ut gåter fra favorittavisene og -magasinene sine og tok dem med til The Good Innings for å løse dem som en kvintett. Winifred la alle ukens seks gåter med forsiden ned på bordet, og utfordret så deltakerne til å finne ut hva som var hva ut fra ledetrådene hennes.
Bruk ledetrådene nedenfor og diagrammet på motsatt side for å finne ut hvor Winifred hadde plassert hver av de seks puslespillsidene.
Sudokuen og anagrammene lå nærmere Winifred enn Rosa
Kryssordet var til høyre for Rosa, siden hun satt vendt mot Winifred (enten på plass "1" eller "2")
Minesveiperen var ved siden av kryptogrammet, og var faktisk også høyere oppe i samme kolonne i oppstillingen overfor
Slagskipet var ikke på samme rad eller i samme kolonne som kryssordet
Anagrammene og minesveiperen var i samme rad

Winifred

Rosa

Skriv posisjonen til hver puslespilltype ved siden av navnet nedenfor:
Anagrammer
Slagskip
Kryssord
Kryptogram
Minesveiper
Sudoku

Bemerkelsesverdige nyheter

Winifreds avledningsmanøver fungerte, og snart var hele gruppen i full gang med å løse gåter sammen. Økten ble avrundet med et godt gammeldags kryptogram, som ble løst for å avdekke en liste over ting man kan finne i et bakeri. Det hele var veldig koselig, og de fem gåtespillerne forlot The Good Innings med en varm, lun følelse av tilfredshet, samt litt inspirasjon til frokosten neste dag.
I tillegg hadde Rosa med seg noe annet som hun ikke hadde med seg da hun kom. I lommen på vinterjakken hennes lå det en lapp som noen hadde stukket inn mens gruppen var opptatt med å løse gåter. Lappen var passende nok kryptert, men det tok ikke Rosa lang tid å finne ut hva som var det egentlige budskapet.
Bruk dine kodeknekkerferdigheter til å finne ut hva lappen inneholdt. I denne lappen har hver bokstav blitt byttet ut med en annen på en eller annen måte.

Et tips: Hvis du står fast, kan du ta en titt på den korte signaturen nederst i notatet og vurdere hva den kan bety.

J IBWF
B TUPSZ
GPS ZPV
-1

På lappen står det
_________________________________________
_________________________________________
_________________________________________

Rosa stirret på lappen, og deretter opp mot stjernehimmelen. Hun hadde en ubehagelig følelse av at uansett hva denne mystiske lappegiveren ville fortelle henne, kom det sannsynligvis til å bli en anelse mer dramatisk enn en historie om den dagen andedammen tørket ut - men i Wobberley Edge visste man aldri.
Rosas liv før hun kom til denne lille landsbyen hadde vært fullt av dramatiske historier. Hun trodde det var hennes jobb å oppsøke dem, men nå begynte hun å lure på om hun hadde misforstått - og at de dramatiske historiene fulgte etter henne hvor enn hun gikk henne. Hun hadde håpet på noen måneder med fløtekaffe og rolige spaserturer på landet i sabbatsåret, men det virket som om hun ikke kunne gå noe sted uten å støte på et åsted. Kunne hun være i ferd med å snuble inn i enda et?
Stille brettet hun sammen det kryptiske brevet og la det tilbake i lommen. Hun ville holde denne informasjonen for seg selv inntil videre. Hva det enn var, kunne det vente til i morgen: Hun var sikker på at ingens liv var avhengig av det.
Nesten sikker, i alle fall.

Kapittel 2: Vinterfestivalen

Kapittel 2:
Vinterfestivalen

Rosa våknet neste dag til en spennende nyhet: Ingen var blitt myrdet i løpet av natten i Wobberley Edge. Hun smurte seg en kjeks i munter ro og mak og gjorde seg klar til morgenturen rundt i landsbyen, i trygg forvissning om at hun ikke ville støte på noen nylig avdøde innbyggere denne onsdagsmorgenen. Tre ganger var nok for i år, takk.
Og dessuten var det mer enn nok å gjøre i Wobberley Edge som det var. Landsbyen var i ferd med å gjøre seg klar til sin årlige vinterfestival, som skulle ha en storslått åpning dagen etter. Forberedelsene var godt i gang: boder var under oppbygging, det ble laget gløgg, og mens Rosa spiste frokost, var noen i ferd med å legge siste hånd på en perfekt skalamodell av Wobberley Edge laget utelukkende av pepperkaker.
Den årlige begivenheten trakk til seg folk fra nær og fjern, og torget var selve sentrum for det hele. Innen dagen var omme, ville torget være forvandlet til et vintereventyrland.
Og i morgen skulle det faktisk forvandles til et åsted for en forbrytelse. Men det er å hoppe fremover.

Et spill med tall

Rosa skulle akkurat til å åpne ytterdøren da hun ble kontaktet av Martha, som nettopp hadde fått en telefon fra Winifred, som på sin side hadde fortalt at det hadde regnet i natt, og at det hadde frosset til. Rosa lurte på om dette var den typen nyheter det var verdt å ringe naboene om klokken åtte om morgenen, og bestemte seg så for å være takknemlig for at nyheten på ingen måte var kriminalrelatert.
Martha advarte grandniesen sin om at Wobberley Edge hadde blitt en uventet skøytebane, og at hun måtte være ekstra forsiktig ute. Hun foreslo til og med at Rosa skulle endre ruten for morgenturen sin - som vanligvis var den samme hver dag - for å unngå spesielt forræderske steinheller, som hun gjerne spesifiserte én etter én.
Rosa syntes grandtanten var en smule dramatisk, ikke minst fordi hun viftet med en antikk smørkniv som et våpen, men hun lyttet likevel til instruksjonene
Marthas forslag til en rundløype skal tegnes inn på kartet på motsatt side, og hver hvite rute skal besøkes nøyaktig én gang hver. Sløyfen må bare bestå av horisontale og vertikale linjer, og den kan ikke gå inn i noen skraverte ruter.

Smeltegryten

Rosa kom seg helt frem til torget uten å skli en eneste gang, noe som var litt av en prestasjon - Martha hadde ikke løyet om isen. Folk skled inn i hverandre mens de la siste hånd på Vinterfestspillbodene sine, og Rosa ble vitne til minst én utilsiktet kollisjon under en stor misteltein ved inngangen til festivalen.
Ved inngangen sto et stort kart, som var laget som en guide for de besøkende. Rosa studerte kartet, som hadde delt opp torget i ulike soner avhengig av hvilke typer forretninger som hadde boder der. Hele operasjonen var sentrert rundt et sentralt mysterietelt, der en slags hemmelig showstopper skulle avsløres under åpningsseremonien
Bruk ledetrådene nedenfor og diagrammet på neste side til å finne ut hvor hver av bodene befant seg rundt det mystiske midtteltet, som er markert med et "?":
Varm mat og kald mat var plassert i hvert sitt hjørne av festivalen
Kald drikke og gløgg var rett på hver side av den varme maten
Håndverksverkstedet lå på motsatt side av det mystiske teltet i forhold til den kalde drikken (f.eks. hvis det ene var ved "2", ville det andre være ved "7")
Forestillingsscenen var ved siden av pepperkakebyen
De håndlagde gavene var plassert på plassen merket "6" overfor
Pepperkakelandsbyen ligger ved siden av og umiddelbart til høyre for de kalde drikkevarene, sett på kartet

Vinterfestival

1

2

3

4

?

5

6

7

8

Skriv et nummer ved siden av hver sone som er oppført nedenfor, for å angi plasseringen på planen som er vist ovenfor:

Kalde drikker
Kald mat
Håndverksverksted
Pepperkakelandsby
Håndlagde gaver
Varm mat
Gløgg og vin
Opptreden på scenen

En modellandsby

Vinterfestivalen på torget var ikke offisielt åpnet ennå, men Rosa fikk øye på Olaf på den andre siden av gjerdet. Han gled elegant over, forholdene tatt i betraktning, og fortalte henne at det var han som hadde æren av å bygge Wobberley Edge av pepperkaker hvert år. Det var en stor arkitektonisk glede for ham å lage sin adopterte hjemby av herlige, krydrede kjeks, og han satte også stor pris på å kunne spise opp alle feilene sine. Vil hun ha en omvisning?
Olaf var akkurat i ferd med å legge siste hånd på en pepperkakeversjon av biblioteket, som en måned tidligere hadde vært et åsted for en forbrytelse. Det spiselige byggverket viste imidlertid ingen spor av mord da han sammenlignet referansebildet med den bakte versjonen foran seg. Alle bygningene var utsøkt detaljerte, helt ned til dørhåndtakene i marsipan, og Rosa kunne nesten ikke tro at alt var laget av pepperkaker.
Olaf spottet at arbeidet hans var langt fra et mesterverk, og som for å bevise poenget sitt inviterte han Rosa til å finne forskjellene mellom det ekte biblioteket og det spiselige.
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt de ti visuelle forskjellene mellom det ekte biblioteket øverst på neste side og det spiselige biblioteket under.

Hendelseshorisont

Rosas inspeksjon ble avbrutt av en forpustet Winifred, som kom ut av forestillingsteltet med glitterhodeplagg og et vinnende smil. Hun skulle delta i et av arrangementene under festivalens åpningshelg, og hadde nettopp avsluttet en øvelse med hula-hop-gruppen sin. Rosa antok at dette måtte være høydepunktet på festprogrammet, men det viste seg at det var flere andre høydepunkter i vente i løpet av den første helgen.
Finn ut i hvilken rekkefølge de syv underholdende arrangementene som er listet opp på neste side, var planlagt, og noter løsningen ved å nummerere boksene fra 1 (først) til 7 (sist).
Den festlige hulahopringen var planlagt før, men ikke umiddelbart før, isskulpturmesterklassen
Bjelleklangorkesteret var første punkt på programmet (tradisjonen tro)
Festlig hulahopringing skulle skje umiddelbart før den (svært prestisjefylte) kunstneriske potetskrellingskonkurransen
Sangkaraoke var siste punkt på programmet, selv om det alltid var svært godt besøkt
Bedømmelsen av de krydrede chutneyene skulle skje før, men ikke umiddelbart før, den festlige hulahoppingen

Vinterfestivalens arrangementsplan

Kunstnerisk konkurranse i potetskrelling
Sangkaraoke
Festlig hulahopring
Mesterklasse i isskulptur
Bjellebjelleorkester
Bedømming av krydret chutney
Kransparade

Den store osten

Rosa kastet et blikk bort mot det mystiske midtteltet, og ble overrasket over å se Bobbi stå ved inngangen og vinke henne bort. Bobbi - som var kjøkkensjef på The Good Innings når han ikke oppklarte mord - avslørte at han hadde blitt innkalt for å hjelpe til med årets hemmelige midtpunkt: en gigantisk ostefondue. Han var i ferd med å finne ut hvor mye snaps som skulle i den før åpningsseremonien i morgen, og det så ut til å være mye.
Fonduen var et mesterverk av den lokale ostehandleren Roger Richardson, som hadde vært på flere research-turer for å finne den beste osten som kunne smelte i den enorme gryten. Han holdt resultatet strengt hemmelig, selv om Bobbi trodde han hadde funnet ostens identitet. Han trodde den kom fra en avsidesliggende landsby på den franske landsbygda, og hvisket mistanken til Rosa.
For å avsløre navnet på den franske landsbyen (og osten med samme navn) må du plassere A, D, E, G, L, O, R, S eller T i hver tomme rute, slik at ingen bokstav gjentar seg i noen rad, kolonne eller 3×3-ruten med fet skrift. Når oppgaven er løst, kan navnet leses nedover den skraverte diagonalen.

Gavelisten

Rosa var ikke helt sikker på hvorfor detaljene om ostefonduen var så hemmelighetsfulle, men hun hadde ikke tenkt å involvere seg i Wobberley Edges siste mysterium. Da hun forlot torget for å fortsette spaserturen, støtte hun på Martha, både i overført og bokstavelig forstand, som hadde inspisert kartet på den andre siden av porten. I mangel av et bedre uttrykk gikk begge kvinnene i lufta.
Martha hadde ikke sett Rosa, for hun var opptatt med å beregne hvilke boder hun skulle besøke og hvilke gaver hun skulle kjøpe til venner og familie når markedet åpnet. Mens de to løftet seg selv og sin gjenværende verdighet opp fra de glatte steinflisene, fortalte Martha Rosa en liste over de tingene hun hadde planlagt å kjøpe
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange av hver vare Martha hadde tenkt å kjøpe til sine kjære:
Hun planla å kjøpe tre ganger så mange fonduegafler som strikkede luer
Det skulle kjøpes inn halvparten så mange luer som krukker med fikenchutney
Hun skulle kjøpe like mange pepperkakefigurer som strikkede luer og snapsflasker til sammen
Hun ville kjøpe tre flere fonduegafler enn pepperkakefigurer
Hun planla å kjøpe maks 15 av en vare, så hun håpet at den ville være på lager

Marthas shoppingplaner

Fyll ut hver rad med Marthas planlagte antall kjøp av hver vare:

Flasker med snaps
Fonduegafler
Pepperkakefigurer
Krukker med fikenchutney
Strikkede luer

Showstopping Secrets

Mens de to gikk tilbake til landsbyens grønne område, fortalte Rosa hva hun hadde sett bak kulissene på torget, og spurte hvorfor ostefonduen hadde blitt holdt så hemmelig. Martha - som kjente alle, og i hvert fall alle hemmeligheter - forklarte hviskende at nabolandsbyen Buttery St Clive's hvert år holdt sin egen vinterfestival, og at de alltid var fast bestemt på å overgå Wobberley Edges tilbud.
Clive's på en eller annen måte klart å finne ut på forhånd hvert år om det planlagte showet i Wobberley Edge, og i hvert tilfelle hadde de lansert sitt eget konkurrerende show.
Martha ramset opp detaljer om de tre siste skandalene, mens Rosa forsøkte å holde styr på de mest bukoliske forbrytelsene.
Bruk ledetrådene nedenfor, og rutenettet og tabellen overfor, til å finne ut hvilket showstopper som var planlagt i Wobberley Edge hvilket år, og hva Buttery St Clive's hadde kontret med.
Wobberley Edge-eselkoret var ikke en showstopper samme år som iskremsnømannen i Buttery St Clive's
Clive's ekte snømaskin var ikke en showstopper samme år som Wobberley Edge hadde candyfloss-snøflak
Den ekte snømaskinen var enten en showstopper for nøyaktig to år siden, eller så var den en direkte konkurrent til marshmallow-toastingen - men ikke begge deler
Eselkoret var en showstopper for tre år siden

Wobberley Edge

Candyfloss-snøflak

Eselkoret

Risting av marshmallows

Buttery St Clive's

Pepperkakeslede

Iskremsnømann

Ekte snømaskin

Hvor lenge siden er det

I fjor

2 år siden

3 år siden

Hvis dette var den største skandalen Rosa kunne forvente fra nå av, hadde hun ikke noe imot det. Hemmelige ostegryter og bitter rivalisering med andre idylliske landsbyer var mye mer spiselig enn mord, og hun foretrakk fondue fremfor forbrytelser når som helst. Endelig var det rolige sabbatsåret hun hadde håpet på, endelig i gang.
Hun pustet inn vinterluften og tenkte på dagen som lå foran henne. Hun planla å gå til det nyåpnede biblioteket og ta en titt på den lokalhistoriske avdelingen, i påvente av møtet i foreningen på fredag. Deretter skulle hun kanskje besøke postkontoret og sende et postkort til foreldrene sine i Madrid, og så skulle hun ta en tur til den frosne andedammen for å mate andefuglene. Så langt, så idyllisk.
Men hun hadde glemt den hastebeskjeden som noen hadde stukket ned i frakken hennes kvelden før. Hun hadde også glemt den insisterende journalisten som Martha hadde gjort alt for å unngå så sent som i går. Faktisk hadde hun helt glemt at selv på de mest sjarmerende steder var det alltid mulig at trøbbel ventet rett rundt hjørnet.
Og det var det selvfølgelig.

Kapittel 3: Blandede budskap

Kapittel 3:
Blandede budskap

Rosa bestemte seg for å gå tilbake til landsbyens grøntområde sammen med Martha, som alltid likte å ha selskap. Det blåste en bitende vind gjennom landsbyen, men det la ingen demper på feststemningen til beboerne de møtte på veien, som alle var merkbart muntre i lys av den forestående festivalen. Kobberløvet raslet rundt føttene deres, og hele sceneriet var behagelig muntert, selv da Martha og Rosa innså at de ikke lenger kunne føle tærne sine.
Faktisk var de to kvinnene så sjarmert av sceneriet at de ikke engang la merke til at de raslende bladene var raslet av personen som fulgte dem tett etter, og ikke av vinden i det hele tatt.
De to kvinnene skled og gled over den iskalde landsbyen sammen, og klarte på en eller annen måte å holde seg helt loddrette på turen hjem. Det hindret ikke Martha i å spekulere høylytt i at noen helt sikkert ville skli av dage i dette vinterlige terrenget - noe Rosa nok kunne ha latt være en innvendig tanke.
Faktisk var Marthas tanke så presis at den nesten kunne betraktes som en spådom. Men nok en gang går vi for langt.

Deteksjon av drop-off

Rosa fulgte grandtanten hele veien hjem, og satte henne av ved inngangsdøren. Hun hadde tenkt å sette kursen mot biblioteket med en gang, men noe stoppet henne. Kanskje innbilte hun seg det, men Marthas inngangsdør så ikke akkurat ut som den hadde gjort da hun hadde gått tur tidligere på morgenen. Faktisk så hele huset litt annerledes ut. Gjorde det ikke det?
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt de åtte visuelle endringene mellom Marthas hus i morges (på motstående side) og hvordan det ser ut foran Rosa nå (nedenfor).

På dine markeringer

Rosa bestemte seg for å slå mistanken fra seg, og satte kursen mot biblioteket. Den nye biblioteksjefen viste henne veien til den lokalhistoriske avdelingen, og Rosa var snart fortapt i en haug med bøker om Wobberley Edge. Det var gamle kart og fotografier å studere, vitnesbyrd fra Wobberley Enders i gamle dager og, gledelig nok, absolutt ingen omtale av mord.
Rosa var tydeligvis ikke den eneste som var interessert i lokalhistorie. I fem av bøkene hun så på, hadde noen plassert en rekke bokmerker på strategiske steder. Et av bokmerkene var en løpeseddel for Vinterfestivalen: Den som hadde studert den, hadde gjort det nylig
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange bokmerker Rosa fant i hver av de opplistede bøkene overfor. Boken med flest bokmerker i er den som nylig har blitt studert. Hvilken bok var det?
Det var dobbelt så mange bokmerker i kolonihage-boken som i boken om Harbinger Hall
Det var like mange bokmerker i boken om høytider og festivaler som i bøkene om torget og Harbinger Hall til sammen
Det var like mange bokmerker i torgboken som i menighetsråds- og Harbinger Hall-bøkene til sammen
Det var ett bokmerke mer i menighetsrådsboken enn i kolonihageheftet, og ett mer i kolonihageheftet enn i boken om forsamlingshuset
Det minste antallet bokmerker i noen av bøkene var to, og det største antallet var ni (noe Rosa syntes var litt mange bokmerker for å være i en bibliotekbok)

Telling av bokmerker
Fyll ut hver rad med antall bokmerker Rosa fant i den aktuelle boken:

Et menighetsråds memoarer	_______ bokmerker
Hvordan bygge et forsamlingshus	_______ bokmerker
Lokale høytider og festivaler	_______ bokmerker
Innbyggerne i 		_______ bokmerker harbinger Hall
Markedsplassen: Et kart	_______ bokmerker
Wobberley Edge Allotments: 	_______ bokmerker en potte med historie

Internasjonal affære

Rosa lånte ut boken med flest bokmerker i, og gikk deretter til postkontoret. Hun kjøpte et luftpostklistremerke og et internasjonalt frimerke, og så skrev hun en lapp om Vinterfestspill på baksiden av et postkort til foreldrene i Madrid.
Caroline Walker - den smilende postdamen - tok imot postkortet og la det i en av de merkede eskene bak skranken. Det var seks slike bokser i alt, og Rosas postkort skulle ha havnet i boksen "International". Rosa visste det imidlertid ikke, men brevet hennes hadde ved en feiltakelse havnet i esken merket "1". Hvilken type post var skulle skulle legges i den boksen?
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvilken eske som var merket for hvilken type pakke, og dermed hvordan Rosas postkort feilaktig hadde blitt kategorisert:
Lokalpost ble lagt i en eske med et lavere verdinummer enn den for småpakker
Boksen for skjør post lå i samme rad av to som den for internasjonal post
Småpakker skulle plasseres i en boks med lavere nummer i samme kolonne av tre som boksen der gamle frimerker til resirkulering ble plassert
Boksen for store pakker ligger rett under boksen for internasjonal post, i henhold til diagrammet på motsatt side, i samme kolonne

Tilordne hver etikett nedenfor til riktig boks (over) ved å skrive det tilsvarende nummeret ved siden av beskrivelsen:
Skjør
Internasjonal post
Store pakker
Lokal post
Gamle frimerker til resirkulering
Små pakker

Dukk for dekning

Rosas dag hadde gått veldig bra, så vidt hun visste. Hun hadde fullført spaserturen, besøkt biblioteket og postet et brev, alt uten å støte på noen plagsomme lokaljournalister. Hun gikk bort til andedammen, og begynte å kaste gamle skorper til andedammens beboere.
Hun ble derfor ganske overrasket da hun hørte navnet sitt bli hvisket innstendig, selv om hun ikke kunne få øye på hviskemannen noe sted. En gang, to ganger, tre ganger ble hun tilkalt av den mystiske stemmen - men da hun prøvde å spore den opp, kunne hun ikke finne ut hvor den kom fra. Hun begynte å lure på om hun hadde innbilt seg det: Hun hadde sjekket åtte forskjellige steder rundt landsbyens grøntområde uten å finne spor av noen som helst.
Finn ut i hvilken rekkefølge Rosa hadde sjekket hvert av de åtte stedene som er listet opp på neste side, og skriv løsningen din ved å nummerere boksene fra 1 (sjekket først) til 8 (sjekket sist):
Rosa sjekket bak en søppelkasse først av alle
Rosa sjekket bak oppslagstavlen på et tidspunkt mellom telefonkiosken og postkassen - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen
Hun kikket i musikktribunen umiddelbart etter å ha sjekket bak en postkasse
Hun kikket bak en søppelkasse umiddelbart før hun kikket under benken
Hun kikket bak menighetstavlen før, men ikke umiddelbart før, hun kikket under en trillebår
Hun sjekket bak en postkasse på et tidspunkt før hun kikket i telefonkiosken
Hun kikket under benken umiddelbart før hun lette ved et blomsterbed

Rosas mystiske stemmesøk

Nummerer hvert sted i den rekkefølgen Rosa sjekket det:

Bak en søppelkasse
Bak en postkasse
Bak menighetens oppslagstavle
Ved et blomsterbed
I musikktribunen
I telefonkiosken
Under en trillebår
Under benken

Falske stier

Rosas zenboble begynte å sprekke. Enten hørte hun ting, eller så var det noen som ikke ville bli funnet, som prøvde å få oppmerksomheten hennes. En velkjent følelse av uro begynte å gjøre seg gjeldende, for ingen av alternativene var gode.
Hun gikk bort til Marthas hus, og Martha selv åpnet døren med to nyheter. Den første var at alle medlemmene i Mordgåteklubben i løpet av den siste timen hadde fått desperate telefoner fra noen som lette etter Rosa. De tre andre hadde forsøkt å lure den som ringte med falske steder, men en av dem hadde ved et uhell kommet til å si at hun befant seg ved andedammen
Bruk ledetrådene nedenfor, og rutenettet og tabellen overfor, til å finne ut når hvert medlem av Murder Mystery Puzzle Club ble oppringt, og hvor de hadde forsøkt å late som om Rosa var:
Det var ikke Winifred som ble oppringt for nøyaktig 20 minutter siden, men da hun ble sa hun at Rosa var på forsamlingshuset
Den som sa at Rosa var ved ønskebrønnen, hadde gjort det for 30 minutter siden, men det var ikke Olaf

Bobbi

Olaf

Andedammen

Forsøk på falsk lokalisering

Forsamlingshuset

Ønskebrønnen

20 minutter siden

30 minutter siden

40 minutter siden

Time Called

Et navn å merke seg

Marthas andre nyhet var at like før Rosa hadde kommet hjem, hadde noen lagt en lapp gjennom døren og deretter forsvunnet ut i løse luften. Det var i hvert fall det Martha trodde hadde skjedd, for det var ingen spor etter den mystiske avsenderen da hun åpnet døren sekunder senere. Hun hadde også ringt alle naboene sine for å høre om de hadde hørt eller sett noe, men de vanligvis så oppmerksomme beboerne i landsbyens grøntområde hadde ikke observert noe som helst.
Rosa brettet ut lappen, som inneholdt en vri på en sudoku. Det var vanligvis Rosas favorittoppgave, men denne gangen fikk hun en illevarslende følelse: Ifølge lappen ville løsningen av gåten avsløre navnet på personen som så desperat prøvde å komme i kontakt med henne
For å avsløre personens navn må du plassere C, D, E, J, M, N, O, R eller S i hver tomme rute, slik at ingen bokstav gjentas i noen av radene, kolonnene eller de fete 3×3-feltene. Når oppgaven er løst, kan navnet med to ord (på henholdsvis 3 og 6 bokstaver) leses nedover den skraverte diagonalen.

Det hemmelige stedet

Rosa snudde lappen og oppdaget en ny utfordring på den andre siden. Den som hadde kontaktet henne, hadde gjort hjemmeleksen sin: Hun elsket tross alt å løse gåter.
Den mystiske avsenderen ønsket å møte henne, og hadde sendt et forslag til møtested kryptert i form av et puslespill for å finne veien. Puslespillet var lagt inn på et kart over Wobberley Edge, med fire potensielle møtesteder avmerket. Alt Rosa trengte å gjøre, var å finne ut hvilket av stedene hun skulle oppsøke ved daggry i morgen tidlig, klar til å diskutere det tilsynelatende svært presserende mysteriet med personen hvis navn hun nettopp hadde avslørt
For å finne ut hvor den mystiske kontakten ønsket å møtes, trekker du rutebrikker i noen ruter for å fullføre en enkelt bane som går hele veien fra inngangen i øverste rad til utgangen i nederste rad. Ellers kan den ikke forlate rutenettet, og den kan heller ikke krysse seg selv. Tallene utenfor rutenettet viser antall rutebrikker i hver rad og kolonne. Hver rutebrikke må enten gå rett fram eller gå rundt et rettvinklet hjørne.
Når ruten er fullført, vil den passere over nøyaktig ett av de merkede møtepunktene - som er stedet kontakten ønsket å møtes.

Nøkkel til lokasjoner
A: Biblioteket
B: Ønskebrønnen
C: Forsamlingshuset
D: Torget

Enten hun likte det eller ikke, følte Rosa det som om hun ble dratt inn i nok en merkelig sak i Wobberley Edge. Hun holdt innholdet i lappen for seg selv, og brukte ettermiddagen til å gruble over detaljene.
Hun kunne selvfølgelig ignorere alt dette og bare gå en morgentur i morgen, uten å møte en mystisk notatskriver midt på torget i morgengryet. Hun kunne delta på festivalens åpningsseremoni om ettermiddagen som planlagt, og kanskje nyte en god Hasselback-potet dyppet i en gigantisk og hittil topphemmelig ostefondue. Det ville ikke være nødvendig for henne å være involvert i et mysterium i det hele tatt.
Forutsatt at denne personen var den samme som hadde sneket lappen ned i lommen hennes kvelden før, skulle Rosa ikke bli gjenstand historien. Det var snarere noen andre som hadde en historie de ville fortelle henne, og de gjorde sitt ytterste for å holde den hemmelig - så langt.
Spørsmålet var om det var en hemmelighet det var verdt å dø for
Og svaret var dessverre ja.

Kapittel 4: En vanskelig slutt

Kapittel 4:
En vanskelig slutt

Rosa hadde bestemt seg for ikke å stille vekkerklokken neste morgen, og overlate avgjørelsen til skjebnen. Hvis hun våknet i tide til møtet, ville hun gå. Hvis hun forsov seg og gikk glipp av det, ville hun ta det som et tegn.
Rosa trengte ikke å stille vekkerklokken, for Martha kom inn før daggry og utbrøt, til Rosas søvnige fortvilelse, at noen hadde blitt drept i Wobberley Edge i løpet av natten. Rosa fikk kaffe på nattbordet, en varm genser kastet i armene, og ivrige instrukser om at de skulle begynne å løse saken med en gang. Det var ikke helt den vekkerklokken Rosa hadde forventet.
Men selv om Rosa nå var våken i tide til møtet, trengte hun ikke å bekymre seg: Møtet ville ha blitt avlyst uansett. Det var definitivt avlyst, for den personen Rosa skulle møte på torget, var den personen som hadde dødd.
Og hvordan døde han, spør du?
Han druknet, selvfølgelig. I en gigantisk gryte med ostefondue.

Forårsaker stank

Liket ble oppdaget av Bobbi, som hadde gått for å se til den gigantiske fonduen i de tidlige morgentimene. Den hadde blitt varmet sakte opp i løpet av natten, og skulle snart være ferdig. Bobbi skulle feire med å dyppe i en krutong, men i stedet fant han et lik som lå og duppet rundt.
Bobbi slo alarm ved å ringe Martha, som ringte Olaf og Winifred og deretter vekket Rosa. Alle fem satt nå samlet i fondueteltet og ventet på at politiet skulle komme. Men før de kom, tok Mordgåteklubben en god titt rundt på det potensielle åstedet. Rosa noterte seg automatisk det hun så, i tilfelle det var noe de måtte huske senere.
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor hver av gjenstandene som er listet opp på neste side, befant seg i fondueteltet, både i forhold til gryten i midten og i forhold til plasseringen på diagrammet på neste side:
Kassen og bordet sto ved siden av hverandre i samme rad eller kolonne
Fonduegafler, brødpinnebøtte og ransel sto i samme rad eller kolonne
Grytelokket sto i posisjonen nummerert "5
Snapsglassene og kringlestativet sto i samme kolonne
Brødpinnebøtten hadde et lavere nummer enn bordet, men begge disse sto midt i hver sin rad eller kolonne
Kassen og vesken sto i samme rad eller kolonne
Fonduegaflene sto ikke umiddelbart ved siden av kringlestativet

Rad 1

Rad 2

Rad 3

Spalte 1

Spalte 2

Spalte 3

Nummerer hver gjenstand etter hvor den befinner seg i fondueteltet, basert på oppsettet som er vist ovenfor:

Bøtte med brødpinner
Lokk til gryte
Fonduegafler
Pretzel-stativ
Sekk
Schnapsglass
Bord
Til

Finders Keepers

Bobbi hadde blitt overrasket over at grytelokket lå på gulvet da han kom, men riktignok ikke like overrasket som da han fant et lik inne i selve karet. Han var ikke sikker på hvem som hadde tatt av lokket, men han fant et merkelig stykke papir under det.
Øverst på papiret sto det "Potensiell ekstra ingrediens", men de andre ordene var rotet sammen. Etter en stund hadde Bobbi funnet ut at de syv ordene var alle ingrediensene som man kunne forvente å finne i en ostefondue - selv om alle bokstavene var blandet sammen, og noen ekstra hadde sneket seg inn. Den som hadde skrevet lappen, hadde tydeligvis ikke vært helt ved sine fulle fem.
Fjern én bokstav fra hver linje på motsatt side, og bland deretter de resterende bokstavene på hver linje slik at du får syv fondueingredienser som består av ett ord (se bort fra mellomrom og tegnsetting på noen av linjene). Les de fjernede bokstavene fra topp til bunn for å finne den potensielle ekstra "ingrediensen".
Noter løsningen her:
Den skjulte ekstra "ingrediensen" er __________________________________

Potensiell ekstra ingrediens

SEVECHE
I ÆREFRYKT
MELLON
GET MENU
GIRL, ARC
SNAP CHIPS
RE: FOUL

Skjelvinger og trinn

Osten var varm, men teltet var kaldt. Et tykt, glatt islag dekket fortsatt steinflisene på torget utenfor, og en mild frost hadde sneket seg inn i fondueteltet i løpet av natten. Winifred var ekstremt fornuftig, og hadde satt pigger på undersiden av skoene sine for å unngå å skli rundt i det glatte føret. Hun var også svært observant, og så ned på frosten under føttene sine for å se om noen nylig hadde gjort nettopp det.
I frosten rundt kjelen var det flere støvelavtrykk, men ingen av dem matchet noen av støvlene til Mordgåteklubben. Faktisk så alle avtrykkene ut til å tilhøre én og samme person, som antageligvis var den som hadde møtt sitt klissete endelikt i den smeltede fonduen. Men Winifred oppdaget snart at dette ikke stemte helt: Ett par fingeravtrykk var ikke som de andre. Det andre paret måtte ha tilhørt noen helt andre.
Jo lenger hun lette, jo mer gikk det opp for henne at det kunne dreie seg om bevis på en kamp. Hvilket par fingeravtrykk tilhørte en mistenkelig annen person?
Bruk observasjonsevnen din til å finne ut hvilke to støvelavtrykk (en venstre fot og en høyre fot) som ikke passer med noen av de andre på scenen på motsatt side.

Ivrige tjuvlyttere

Det var på dette tidspunktet politiet ankom, og gruppen ble geleidet ut i det fri. Martha var tydeligvis skuffet over ikke å være på åstedet lenger, men Olaf påpekte at de ikke engang visste om det var et åsted. Det kunne jo ha vært en ulykke - bare en ekstremt spesifikk og ganske uvanlig en. Muligens. Kanskje?
Det var faktisk akkurat det politiet så ut til å mene. Alle de fem medlemmene av Murder Mystery Puzzle Club oppholdt seg utenfor fondueteltet og lot som om de knøt lissene på vinterstøvlene, mens de i virkeligheten smuglyttet på politifolkene som befant seg der inne. Effekten var ikke subtil, men metoden var effektiv: De hørte hvert eneste ord av betjentenes uttalte antakelser om hva som hadde skjedd med offeret.
Finn ut i hvilken rekkefølge de åtte antatte hendelsene (overfor) fant sted, og noter løsningen din ved å nummerere boksene fra 1 (først) til 8 (sist):
Ifølge politiets forklaring ble liket funnet av Bobbi etter, men ikke umiddelbart etter, at offeret hadde sklidd på frosten
Det ble sagt at det så ut til at de hadde sklidd på frosten et stykke tid mellom at de prøvde å smake på ostefonduen og deretter druknet i den varme osten
I politiets antatte tidslinje snek offeret seg inn i teltet rett før han forsøkte å smake på ostefonduen
De trodde også at offeret ved et uhell falt ned i den gigantiske gryten på et tidspunkt etter å ha prøvd å smake på ostefonduen
De trodde at offeret prøvde å smake på ostefonduen umiddelbart før han skyndte seg for å hente en brødpinne
De mistenkte at offeret hadde sneket seg inn i teltet på et tidspunkt etter å ha brutt opp festivalportene
Det ser ut til at offeret druknet i varm ost umiddelbart etter at han ved et uhell falt ned i den gigantiske gryten

Forklaring på offerets død

Falt ved et uhell ned i den gigantiske kjelen
Liket ble funnet av Bobbi
Brøt opp festivalportene
Druknet i varm ost
Skyndte seg for å få tak i en brødpinne
Gled på frost
Snek seg inn i teltet
Prøvde å smake på ostefonduen

Opprør i lokalsamfunnet

Avlyttingen ble bryskt avbrutt av flere medlemmer av Vinterfestspill-komiteen, som dukket opp til et krisemøte om åpningsseremoniens skjebne. De var forståelig nok bekymret for at avsløringen av den spektakulære ostefonduen skulle bli hindret av at det for øyeblikket lå et lik i den. Olaf tilbød ly i pepperkakebyteltet, og guidet komiteen inn i det.
Olaf var spent på hva som kom til å skje med festivalen, men han var enda mer interessert i å se om noen oppførte seg mistenkelig. De fire komitémedlemmene hadde hver sin rolle - og noen av dem hadde merkelige forslag til hvordan de skulle håndtere situasjonen
Bruk ledetrådene nedenfor, og rutenettet og tabellen overfor, til å finne ut hvilken rolle hver person hadde, og hva de foreslo å gjøre videre.
Det var ikke komitélederen som foreslo at de skulle fortsette som normalt
Clara Pickel var ikke arrangementssjef, og hun foreslo heller ikke at de bare skulle smelte mer ost
Den som foreslo å smelte mer ost, var komitésekretæren
Mat- og drikkeansvarlig mente at de burde avlyse hele festivalen
Gina Cheng mente at festivalen bare burde utsettes
Ash Patil var ikke den som foreslo at de skulle fortsette som normalt

Komiteens rolle

Komitéleder

Sekretær for komiteen

Leder for arrangementer

Leder for mat og drikke

Foreslått plan

Avlys festival

Fortsett som normalt

Smelt mer ost

Utsette festivalen

Medlem av komiteen

Ash Patil

Clara Pickel

Emma Symonds

Gina Cheng

En vandrende fortelling

Resten av gjengen ventet tålmodig utenfor pepperkaketeltet, men selv Martha ble etter hvert lei av å tjuvlytte. Samtalen hadde dreid bort fra den dramatiske meieridøden og over på mer praktiske ting, som hvorvidt Roger Richardson visste om fonduen, og om det var mulig å lage en festlig paella med kort varsel.
Mens Olaf var opptatt, og resten av landsbyen begynte å våkne, bestemte de fire andre seg for å gjøre litt detektivarbeid på egen hånd. De la opp en rute som skulle ta dem rundt i sentrum av landsbyen, forbi så mange gater og butikker som mulig i håp om å overhøre interessante nyheter, teorier og rykter om liket i fonduen
For å se nøyaktig hvor mange svinger de tok, tegner dere en sløyfe på kartet overfor som går innom alle de hvite rutene, uten å gå innom noen av rutene mer enn én gang. Sløyfen må kun bestå av horisontale og vertikale linjer, og kan ikke gå inn i noen skraverte ruter.

Moden for rykter

Solen var så vidt begynt å stå opp over et iskaldt Wobberley Edge, men på en eller annen måte var alle innbyggerne godt kjent med landsbyens siste offer. Det mest omdiskuterte spørsmålet var identiteten til den nylig avdøde. De mistenkte at det ikke var noen fra landsbyen - siden ingen var meldt savnet - og at de hadde fått et svært ublidt endelikt. Men hvem var de?
Jakten på rykter var vellykket, og Martha var i sitt rette element. Hun klarte å lokke frem de beste teoriene fra alle, og det var fem klare favoritter i debatten om identiteten til liket i kjelen
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange ganger hver av teoriene på motstående side ble presentert for Martha:
Noen trodde at offeret kunne være en rivaliserende ostehandler, men ideen om at det var en spion fra Buttery St Clive's var tre ganger så populær
Dobbelt så mange trodde at offeret var en osteavhengig enn en matanmelder
Det var tre ganger så mange teorier om en bortkommen turist som om en matanmelder
Flere trodde offeret var en matanmelder enn en rivaliserende ostehandler
Teorien om "spionen fra Buttery St Clive's" ble støttet av tre fjerdedeler så mange som mente at det sannsynligvis var en bortkommen turist
Den minst utbredte teorien var det nøyaktig tre personer som mente

Teorier om offerets opprinnelse

Fyll ut hver rad for å vise hvor mange som abonnerer på hver teori:

Avhengig av ost
Matanmelder
Fortapt turist
Rivaliserende ostehandler
Spion fra Buttery St Clive's

Politiet behandlet kanskje saken som en ulykke, men Mordgåteklubben var ikke overbevist. Rosa hadde vært i en katt-og-mus-jakt med noen som prøvde å fortelle henne en hemmelighet som var så viktig at de ikke ville vise ansiktet sitt, og så hadde noen dukket opp døde. Winifred hadde sett at minst to personer befant seg i fondueteltet midt på natten, Bobbi hadde funnet en lapp med et mystisk navn, og Olaf hadde hørt noen merkelige ideer om hjelp fra festivalkomiteen. Martha håpet selvfølgelig bare på så mye drama som mulig.
Uansett så det ut til at Mordgåteklubben snart skulle ta fatt på sin tredje sak på like mange måneder.
Rosa fulgte vanligvis reglene, og uansett om hun løste en gåte eller et mord, pleide hun aldri å tøye instruksene - eller loven - for å nå sine mål. Men det var noe med denne saken som føltes uvanlig, og hun var sikker på at hun hadde de rette ferdighetene til å løse den.
Derfor hadde hun gjort noe hun aldri hadde gjort før, da Rosa og resten av Mordgåteklubben var blitt geleidet ut av fondueteltet av politiet.
Hun hadde plukket opp noe som kunne ha vært et svært belastende bevis på et mord, og tatt det med seg.

Kapittel 5: Inn i arkivene

Kapittel 5:
Inn i arkivene

Olaf kom ut av pepperkaketeltet akkurat tidsnok til å høre Rosa tilstå at hun hadde stjålet bevismateriale fra det som sannsynligvis var et åsted, og at hun planla å bruke det til å oppklare det potensielle mordet sammen med resten av Mordmysterieklubben.
Den gjenforente kvintetten samlet seg midlertidig rundt den stjålne ranselen (for det var den hun hadde tatt) og begynte en rask samtale om sine tanker, teorier og neste trekk.
Winifred likte egentlig ikke tyveri, men hun ville gjerne vite hvem andre som hadde vært i fondueteltet da offeret falt i. Bobbi var knust over at all den nydelige osten hadde gått til spille, men han ville gjerne vite om osten selv hadde hatt noe med drapet å gjøre. Olaf ville ikke gå glipp av avsløringen av pepperkakelandsbyen sin, men han ville så gjerne vite om Vinterfestivalen hadde vært et bevisst mål. Martha ville bare vite alt, for Martha elsket å vite alt.
De var enige. Hvis de antok at det virkelig dreide seg om mord, ville de løse saken, finne ut hvorfor noen ønsket offeret død, og deretter finne ut hvem som drepte ham. Det begynte å bli en vane.
Og de ville begynne på stedet der de vanligvis løste alle gåtene sine: The Good Innings.

Død manns veibeskrivelse

Bobbi - som bodde over The Good Inningsog som også var kjøkkensjef - åpnet et rom for gruppen der de ikke ville bli forstyrret.
Rosa åpnet vesken, og fant akkurat det hun trodde hun ville finne: en rekke notatbøker og eiendeler som tilhørte Joe Monroe. Det var han som hadde forsøkt å komme i kontakt med henne dagen før, og nå, antok de, liket i fonduen.
Hennes oppmerksomhet ble umiddelbart fanget av en sammenbrettet lapp med ordet "ROSA" skrevet på, som hun følte seg ganske sikker på at enten handlet om henne eller var til henne. Noe av innholdet var kryptert med en hemmelig kode, men det tok ikke mordgåteklubben lang tid å finne ut av den. De brettet ut lappen for å avdekke en delvis kryptert melding
Bruk dine kodeknekkerferdigheter til å dechiffrere lappen skrevet av Joe Monroe, som vist nedenfor og ved siden av:
ILHZhvis du leser dette brevet, er jeg sannsynligvis WVZW og du har HGLOVM vesken min. I så fall, vær så snill HLOEV min NFIWVI - Jeg vet at du kan XIZXP dette.
Jeg er en QLFIMZORHG (og stor UZM av deg). HLNVLLMV fôrer HVXIVGH til en nærliggende EROOZTV, og hele samfunnet er i QVLKZIWB. Dette er en stor HGLIB. Faktisk ser vi på en UILMG-KZTV XIRNV.
Jeg har min HFHKRXRLMH om hva som foregår. Start i EROOZTV SZOO.
Og hvis du trenger hjelp til å tyde dette, kan det hjelpe å huske at du og grandtanten din bor i DLYYVIOVB VWTV. Kan du se mønsteret nå?
Lykke til!
p.s. URMW den NLOV og du vil XZGXS den PROOVI.

Nedtelling av saker

Mordgåteklubben opplevde en rekke ulike følelser etter å ha dechiffrert offerets lapp. Nysgjerrighet, frykt, intriger, forbløffelse og forundring var de første som ble identifisert, spesielt siden ingen av dem hadde spist frokost ennå. Det siste ble det snart rettet opp i med noen skiver smørstekt toast, og så satte gruppen i gang.
Joes notatbok var første anløpssted, og ved hjelp av logiske slutninger kunne gruppen finne ut hvilke skritt han allerede hadde tatt i etterforskningen sin - og i hvilken rekkefølge. Etter alt å dømme hadde han lett i landsbyen etter noen som var svært upålitelige.
Finn ut i hvilken rekkefølge de åtte etterforskningstrinnene som er listet opp på neste side, hadde blitt gjennomført, og noter løsningen ved å nummerere boksene fra 1 (først) til 8 (sist):
Ifølge notatene hans skisserte han skandalen umiddelbart før han identifiserte noen mistenkte
Det siste han gjorde var å intervjue noen mistenkte
Han skisserte skandalen før, men ikke umiddelbart før, han fulgte etter de mistenkte
Han overhørte noen argumenter umiddelbart før han intervjuet mistenkte
Han møtte utenforstående før han identifiserte mistenkte
Det første han hadde gjort, var å studere lokalhistorien - og det var antakelig det som hadde satt det hele i gang
Han hørte rykter umiddelbart før han møtte utenforstående

Joes etterforskningsprosess

Fulgt etter mistenkte
Hørt rykter
Identifiserte mistenkte
Intervjuet mistenkte
Møte med utenforstående
Skissert skandalen
Overhørte argumenter
Studerte lokal historie

Innbyggerne i Harbinger Hall ligger minst 4 steder etter Torget:et kart
The Market Square: A Map er nøyaktig 4 før Wobberley Edge Allotments: A Potted History
Local Feasts and Festivals vises mellom Wobberley Edge Allotments: A Potted History og A Parish Council Memoir
Local Feasts and Festivals er før How to Build A Village Hall

Savnet historie

Rosa fortsatte å bla i notatboken, og stoppet opp på en side med tittelen "Lokalhistorie". Der oppdaget hun to ting. Den første var at Joe Monroe, basert på notatene hun hadde foran seg, var den personen som nylig hadde besøkt biblioteket og lagt igjen bokmerker i ulike bøker. Den andre var at Joe av en eller annen grunn mistenkte at en av disse bøkene var blitt tuklet med og inneholdt falsk informasjon.
I notatboken sin hadde han tegnet en grov skisse av de aktuelle bøkene, men han hadde merket dem på en uklar måte. Kanskje prøvde han å skjule sporene sine, men Rosa fant snart ut at det var boken merket "4" han var bekymret for.
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvilken nummerert bok som hadde hvilken tittel i Joes skisse, og hvilken bok han trodde inneholdt falsk informasjon.
Innbyggerne i Harbinger Hall ligger minst fire steder til høyre for Markedsplassen: Et kart
Lokale høytider og festivaler vises et sted mellom Wobberley Edge Allotments: A Potted History og A Parish Council Memoir - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen
Lokale høytider og festivaler ligger lenger til venstre enn Hvordan bygge et forsamlingshus
Markedsplassen: Et kart er nøyaktig fire plasser til venstre for Wobberley Edge Allotments: En kortfattet historie

Joes bokskisse

Finn ut hvilken tittel som hører til hver bok i skissen:

Boktitler:
Et menighetsråds memoarer
Hvordan bygge et forsamlingshus
Lokale høytider og festivaler
Innbyggerne i Harbinger Hall
The Market Square: Et kart
Wobberley Edge Allotments: En kortfattet historie

Oppdagelse av forsvinninger

Martha elsket saftig sladder, og kunne ikke tenke seg noe saftigere enn en skandale som involverte hennes nærmeste naboer, en bunke hemmeligheter og rykter om en spion. Hun gikk gjennom de andre gjenstandene i Joes veske helt til hun fant noe som fanget blikket hennes: en bunke papirer med ordene "Spionmistenkte" skrevet med Joes håndskrift. Bingo.
I papirene lå det opplysninger om fire personer som han tydeligvis hadde ønsket å holde et våkent øye med. Han hadde notert hvor mange ganger de hadde reist ut av Wobberley Edge den siste måneden, og holdt regnskap med hver tur.
Wobberley Edge var perfekt, i de fleste menneskers øyne, så det å forlate landsbyen så ofte var mistenkelig i seg selv. Joe mistenkte tydeligvis hver av dem for å ha røpet Wobberley Edges hemmeligheter til noen utenfor nabolaget.
bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange ganger hver av de mistenkte hadde tatt en uventet tur ut av Wobberley Edge.
Martin O'Donnell forlot Wobberley Edge to ganger mer enn Emma Symonds
Samira Walker gjorde like mange turer som Roger og Martin til sammen, noe som var et oddetall
Den mistenkte med færrest uforklarlige fravær hadde et sted mellom fire og åtte forsvinninger bak seg
Emma Symonds foretok dobbelt så mange reiser som Roger Richardson
Det maksimale antallet reiser som ble foretatt av én og samme person, var ikke mer enn 20 (selv om det også kan ha vært færre)

Uventede reiser

Noter hvor mange uventede turer hver av de mistenkte har foretatt:

Emma Symonds
Martin O'Donnell
Roger Richardson
Samira Walker

Wobblere på vandring

Martha gjorde det vanligvis til sin oppgave å kjenne alt og alle om Wobberley Edge, menmen disse notatene tok det til et nytt nivå. Hun kjentevisste alt om hva som foregikk i landsbyen, men utenfor? Det hadde hun aldri tenkt på.
Uansett hvilken grunn offeret hadde hatt til å ta disse notatene, hadde han i hvert fall vært svært grundig: Joe hadde ikke bare notert de mistenktes bevegelser, men også deres antatte unnskyldninger. De fire beboerne i Wobberley Edge hadde alle forskjellige yrker, og de hadde tilsynelatende oppgitt ulike grunner for sine utenomsportslige reiser. Martha visste ikke om de mistenkte hadde blitt avhørt eller overhørt, men uansett var hun imponert.
Bruk ledetrådene nedenfor, og rutenettet og tabellen overfor, til å finne ut hva hver enkelt person jobbet med, og hva den antatte grunnen til at de forlot landsbyen var.
Martin O'Donnell er ikke den personen som hevdet at han leverte varer lokalt
Bakerens alibi var heller ikke å levere varer lokalt, og det var heller ikke herrefrisørens alibi
Emma Symonds var ikke grønnsakshandleren
Roger Richardson var enten ostehandler eller grønnsakshandler
Personen som hevdet at han hadde vedlikeholdt barten sin, var enten grønnsakshandleren eller Roger Richardson - men ikke begge deler
Samira Walker var baker
Kurvhandleren hevdet ikke at han var på forskningsreise

Yrke

Baker

Ostehandler

Grønnsakshandler

Haberdasher

Påstått årsak

Vedlikehold av bart

Forskningsreiser

Kajakklubben

Lokale leveranser

Mistenktes navn

Martin O'Donnell

Roger Richardson

Samira Walker

Den hemmelige flukten

Mens Martha var opptatt med å lese om mistenkelige naboer, fant Bobbi, Winifred og Olaf frem andre papirer fra offerets ransel. Et av dem var et kart med Wobberley Edge øverst, og noen nabolandsbyer rundt de andre kantene. Olaf påpekte at kartet ikke så ut som et veikart i det hele tatt, og at ruten mellom to steder innebar mange svingete veier. Bobbi hadde bodd i Wobberley Edge mye kortere tid enn Olaf, men han påpekte at selv han kunne se at dette ikke var et ordentlig kart over området rundt.
Winifred var ekstremt skarpsindig, og så at muligheten for å bevege seg mellom to av de inntegnede stedene var nesten umulig. Hvis man plottet inn en rute på dette kartet bort fra Wobberley Edge og mot en annen landsby, var det faktisk bare ett sted man kunne ende opp
Tegn en rute gjennom labyrinten overfor, med utgangspunkt i Wobberley Edge. Hvilken landsby er den eneste du kan nå?

Gigglington

Crawleywood

Hipswych-on-the-Hill

Witherton West

Feil rom

Olafs oppmerksomhet var blitt fanget av to andre papirbiter fra Joes veske. Han syntes de var spesielt spennende fordi de var arkitekttegninger. Den ene tegningen så ut til å være et originaldokument, mens den andre var en fotokopi, men begge var plantegninger over Wobberley Edges forsamlingshus.
Olaf skulle til å kommentere hvor høyt han alltid hadde elsket forsamlingshusets steinhuggeri, men han stoppet sin egen monolog før han hadde begynt. Disse to bildene var ikke like likevel.
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt de ti visuelle forskjellene mellom de to dokumentene.

Med mindre Olaf tok feil - og det gjorde han som regel ikke - så var det en dør på den ene tegningen som manglet på den andre. Det hendte at planene ble endret før byggingen, sa han, men det var noe som virket litt rart. Rosa tenkte tilbake på boken med påstått falsk informasjon, og foreslo en teori for resten av gruppen: at forsamlingshuset inneholdt en hemmelig dør, og at noen hadde gjort sitt ytterste for å skjule den. Det hun imidlertid ikke visste, var hva døren ville føre til.
Så snart hun hadde foreslått dette, kom Winifred med en annen teori. Kartet de hadde sett på, viste en svært merkelig rute mellom Wobberley Edge og en annen landsby, men i hvert fall ikke på veier som noen av dem hadde kjent igjen. Hva om de ikke kjente igjen noen av disse rutene over bakken, sa hun, fordi de ikke var over bakken i det hele tatt?
Joes notat hadde fortalt dem at enhver etterforskning skulle begynne i forsamlingshuset, og nå forsto de hvorfor. Det var - i bokstavelig forstand - inngangsporten til et helt nytt område av etterforskningen. Hvis de hadde rett i sine antakelser - og det hadde de som regel - så hadde Wobberley Edge en hemmelig tunnel med en hemmelig inngang gjemt et sted i forsamlingshuset.
Hvis Mordgåteklubben ville oppklare mordet på Joe, måtte de finne ut hvilke flere hemmeligheter han hadde avdekket - og hvis de ville finne ut hvilke hemmeligheter det kunne dreie seg om, måtte de forlate Wobberley Edge.
Det var på tide med deres aller første ekskursjon.

Kapittel 6: En festlig ekskursjon

Kapittel 6:
En festlig ekskursjon

Murder Mystery Puzzle Club ankom forsamlingshuset og snek seg inn akkurat idet en steppeklasse var i gang. Den mulige hemmelige døren befant seg i et lite rom på siden av bygningen, der bøker, mapper og journaler ble oppbevart og i det store og hele ignorert. Olaf ledet an, og Winifred holdt vakt. Martha vinket til noen gjennom dørene til steppeklassen, og Bobbi fikk øye på en plakat for en syltetøykonkurranse han planla å delta i året etter.
Rosa holdt godt fast i Joes veske og prøvde å få det til å se ut som om hun ikke hadde stjålet den fra åstedet for et mulig drap.
Da de omsider kom frem til det rette rommet, så det ikke ut til å være noe å legge merke til: Alle bokhyllene og skapene sto på de samme plassene som vanlig. Olaf tok frem tegningen og ledet dem mot en bokhylle som, sa han, befant seg nøyaktig der den "hemmelige" døren på en av tegningene var plassert.
En av bøkene i hyllen var litt mer slitt enn de andre. På bokryggen stod det at den het "Winter Walks from Wobberley"Vintervandringer fra Wobberley Edge'. Rosa trakk boken mot seg, og gikk så et skritt tilbake.
Den hemmelige døren var ekte, og Rosa hadde nettopp åpnet den.

En vri på historien

De befant seg på toppen av en trapp som førte ned i en fryktinngytende avgrunn som det ikke fantes noe lys fra, eller i hvert fall var det ganske mørkt.
Etter en rask knockout-turnering i stein-saks-papir ble Winifred valgt til å lede Mordgåteklubben gjennom døren og ned trappen, og deretter inn i det som lå bortenfor.
Da de nådde bunnen av trappen, fant de akkurat det Winifred hadde forutsett: en tunnel som løp under gatene i Wobberley Edge.
Bevæpnet med en lommelykt og Joes kart begynte de å følge tunnelen, men ikke alle svingene var slik Winifred hadde forventet ut fra planen hun hadde i hånden. Noe av tunnelsystemet var tilsynelatende fylt igjen, og noen av gangveiene var sperret av. Winifred likte å være forberedt, så hun noterte hvor mange ganger ruten deres svingte til høyre, i tilfelle de måtte finne veien tilbake uten kartet
For å finne ut hvilken rute gruppen tok, tegner du rutebrikker i noen av rutene slik at de danner en rute som går hele veien fra inngangen i øverste rad til utgangen i nederste rad. Den kan ikke gå ut av rutenettet, og den kan heller ikke krysse seg selv. Tallene utenfor rutenettet viser antall rutebrikker i hver rad og kolonne. Hver rutebrikke må enten gå rett fram eller gå rundt et rettvinklet hjørne. Noen brikker er allerede vist.

Antall høyresvinger som er tatt: _______________________

Den andre komiteen

Winifreds navigasjon endte til slutt i en trapp som lignet veldig på den de hadde gått ned i Wobberley Edge - men da de nådde toppen, var de absolutt ikke lenger i Wobberley Edge. Ifølge oppslagstavlen på baksiden av den hemmelige døren de knirket opp på toppen, var de kommet til forsamlingshuset i Buttery St Clive's.
Clive's. Stedet var øde, og det var bra, for kvintetten som snek seg inn gjennom den hemmelige døren, var ikke særlig diskré. Clive's Winter Festival skulle til å starte - noe som forklarte hvor alle var - og Martha benyttet derfor anledningen til å ta en titt på bildene av festivalledelsen som hang på oppslagstavlen
Bruk ledetrådene nedenfor, rutenettet og tabellen på neste side til å finne ut hvilken rolle hver enkelt person i komiteen hadde, og hvilket kjennetegn de hadde.
Enten mat- og drikkeansvarlig eller komitésekretær hadde grønne øyne - men ikke begge to
Valerie Cooke hadde fregner, og Maura Jones hadde firkantede briller
Ira Sinclair var komitéleder
Arrangementssjefen var enten Maura Jones eller Geoff Willoughby
Lederen for mat og drikke var ikke personen med fregner

Komiteens stilling

Særpreget funksjon

Mørke øyenbryn

Fregnete

Grønne øyne

Firkantede briller

Navn på medlem

Geoff Willoughby

Ira Sinclair

Maura Jones

Valerie Cooke

Kartlegge det

Bobbi kjente igjen et av navnene fra lappen han hadde funnet i fondueteltet, så gruppen bestemte seg for å finne personen som bar den.
De gikk ut fra at vedkommende ville være til stede under åpningsseremonien for Vinterfestivalen, og gikk ut av forsamlingshuset og fulgte lyden av bjelleklang.
Olaf stoppet ved et kart like utenfor forsamlingshuset, som viste de viktigste stedene og severdighetene i landsbyen. Skiltet var imidlertid noe forvitret, så det tok ham et øyeblikk å finne ut hvilket område som var hvilket, i henhold til nøkkelen under.
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvilket nummerert område på kartet som tilsvarer hvilket sted i Buttery St Clive's.
Clive's. Markedsplassen deres lå midt på kartet
St Clive's Church og The Dead Ringer puben lå i diagonalt motsatte hjørner av kartet
Den gamle fontenen lå rett ved siden av forsamlingshuset
Bowlingbanen lå i samme rad på kartet som den gamle fontenen
Postkontoret og butikkene hadde et høyere nummer enn The Dead Ringer puben
Bowlingbanen lå ved siden av St Clive's Church
Forsamlingshuset hadde et lavere nummer enn bowlingbanen

Kart over Buttery St Clive's

Skriv nummeret som tilsvarer plasseringen på kartet ovenfor, ved siden av hvert av de følgende stedene:

Bowlingbanen
Markedsplassen
Den gamle fontenen
Postkontor og butikker
St Clive's Church
The Dead Ringer pub
Forsamlingshuset

Same Same But Different

Buttery St Clive's var kjent for å kopiere Wobberley Edge, og Wobberley Edgers unngikk vanligvis den rivaliserende landsbyens arrangementer som et tegn på solidaritet med sitt kjære hjemsted. Derfor var dette første gang noen av kvintetten hadde besøkt en annen vinterfestival.
Da gruppen ankom torget, var festivalen i full gang. Det var den travle åpningsmorgenen, så det var et perfekt dekke for de utenbysboende til å gli inn i mengden, og stedet var så levende av feststemning at de nesten glemte at de etterforsket et mord. Martha sa at det ville være synd å ikke ta en rundtur på den festlige markedsplassen, og gjengen var snart i gang med å smake, nippe til smaksprøver og se på begivenheter - alt i etterforskningens navn, selvfølgelig
Finn ut i hvilken rekkefølge gruppen opplevde festivalens høydepunkter, og skriv løsningen ved å nummerere boksene fra 1 (først) til 8 (sist).
Gruppen smakte på ispinne umiddelbart før de så på ullbalaklava-paraden
Nissekoret ble avnyttet før, men ikke umiddelbart før, de kom over den gigantiske sjokoladefontenen
Osteknivkonkurransen i tre ble overvært rett før gruppen fikk smake på gløgg
Ullbalaklava-paraden ble sett rett før de snublet over et lydløst festdiskotek
Ostehøvelkonkurransen var det første gjengen var vitne til
Det stille festdiskoteket ble oppdaget rett før de så på kulebobling

Høydepunkter fra festivalen

Kulebobling
Alvekor
Gigantisk sjokoladefontene
Gløgg og sider
Stille festdiskotek
Snøkegleis-is
Osteknivkonkurranse i tre
Ullen balaklava-parade

Den bedragerske fontenen

Bobbi fattet særlig interesse for sjokoladefontenen, og skjønte med en gang at den var spesielt designet for å konkurrere med det enorme ostefondueteltet i Wobberley Edge. Sjokoladen luktet riktignok nydelig, og (antageligvis) hadde den fordelen at ingen hadde druknet i den i de tidlige morgentimene samme dag.
Designkopien var så åpenbar at Martha faktisk fnøs høyt da Bobbi viste henne eksteriøret. Innredningen var nesten identisk, men da de så nærmere etter, oppdaget de flere små forskjeller mellom de to.
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt 10 visuelle forskjeller mellom ostefondueteltet på motstående side og sjokoladefontene nedenfor.

Brutte løfter

Mordgåteklubben stirret lenge og intenst på sjokoladefontenen. Olaf beundret treverket, og Bobbi beundret duften. Winifred beundret oppfinnsomheten, og Martha beundret dristigheten. Rosa beundret egentlig ingenting, for hun var for opptatt med å prøve å forstå om Joe Monroe virkelig var blitt myrdet fordi han hadde funnet ut at noen i Wobberley Edge hadde fortalt komiteen på Buttery St Clive's om den konkurrerende ostefonduen. Det var noe som ikke stemte.
Tankeprosessen hennes ble avbrutt av et vindkast, som blåste over skiltet som reklamerte for hvilke matvarer som kunne dyppes i sjokoladefontenen. Skiltet var satt sammen av fliser med forskjellige bokstaver, og nå lå de strødd utover flisene. Gruppen ønsket å holde en lav profil, så de bestemte seg for å rekonstruere skiltet uten å lage noe oppstyr - så lenge de kunne finne ut hva som opprinnelig hadde stått på det.
Finn ut hvilke seks ettordsmatretter som sto på skiltet før det blåste over ende, ved å sette sammen ordfragmentene på motsatt side. Hvert fragment må bare brukes én gang.

Sjokoladefontene
Meny med mat som kan dyppes

ANA ARO AW BAN
BER DOU EL ETZ
GHN LOW MA MAC
MAL ON PR RSH
RY STR UT

Etterforskning, avbrutt

Rosa minnet gjengen om at de antakelig burde fortsette med å oppklare det mystiske kanskje-mordet som hadde ført dem til Buttery St Clive's i utgangspunktet. Clive's. Ikke før hadde hun sagt dette, før gruppen ble kontaktet av den personen de hadde planlagt å etterforske først: en fregnete kvinne med nøyaktig det samme navnet som Bobbi tidligere hadde dechiffrert på åstedet.
Hun lette tydeligvis etter Joe Monroe, som hun hadde bedt om å komme og intervjue festivaldeltakere på åpningsdagen. Han hadde lovet henne en spalte i lokalavisen, og nå lurte hun på om noen hadde sett ham ankomme. Rosa tenkte raskt, og improviserte. Hun påsto at Joe var veldig syk - noe som ikke var løgn - og at hun var her for å erstatte ham. Hvilke intervjuer var nødvendige?
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange intervjuer Joe skulle gjennomføre for hvert aspekt av Buttery St Clive's Winter Festival.
Han skulle intervjue dobbelt så mange personer om sjokoladefontenen som om den varme maten
Det skulle ha vært dobbelt så mange intervjuer om gaveinnpakningstjenesten som om den generelle festdekorasjonen
Antallet intervjuer om bjelleklangkonserten, sammenlagt med antallet intervjuer om gaveinnpakningen, skulle ha vært det samme som det totale antallet intervjuer om sjokoladefontenen
Det høyeste antallet intervjuer han ville ha gjort om et hvilket som helst tema, ville ha vært nøyaktig ti
Det burde ha vært ett intervju mer om varm mat enn om generell innredning

Totalt antall planlagte intervjuer

Antall intervjuer per innslag:

Sjokoladefontene
Innredning
Gaveinnpakning
Varm mat
Bjelleklang-konsert

Rosa løy ikke da hun sa at hun kunne overta Joes journalistiske ansvar - hun var tross alt journalist - men det lå mer bak Rosas plan enn det først så ut til.
Den fortvilte kvinnen foran dem virket ikke som om hun nylig hadde drept noen, ikke minst fordi hun spurte tilfeldige fremmede om de visste hvorfor offeret kom for sent på jobb. Rosa var glad for å kunne stryke henne fra listen over mistenkte i denne omgang, for hun hadde fått øye på en ny mulighet.
Under dekke av å intervjue lokalbefolkningen og festivaldeltakere kunne Rosa og gjengen gå rundt i landsbyen og stille spørsmål uten å vekke mistanke. Joe Monroe hadde ført dem til dette stedet av en veldig god grunn, og det var på tide å finne ut hvorfor.
Noe var råttent i landsbyen Buttery St Clive's - og Murder Mystery Puzzle Club skulle snuse opp hva det var.

Kapittel 7: Ikke så lystig

Kapittel 7:
Ikke så lystig

Da gruppen begynte på den andre fasen av etterforskningen, ble to ting tydelige. Den første var at Buttery St Clive's, akkurat som Wobberley Edge, var dekket av et tykt lag med is. Festivaldeltakerne fortsatte å kjøre inn i hverandre med glede, tilsynelatende uanfektet av de vinterlige forholdene.
Det andre var at ingen ennå så ut til å ha hørt om det usannsynlige dødsfallet i Wobberley Edge i morges, noe som var både et pluss og et minus. På plussiden kunne gruppen gjennomføre sine intervjuer uten å vekke for mye mistanke om motivene deres. På den annen side ville alle som visste om det - kanskje fordi de var en morder på flukt - sannsynligvis raskt legge sammen to og to og innse at de var under amatøretterforskning.
Av begge grunner måtte Mordgåteklubben trå svært varsomt hvis de ønsket å finne ut sannheten uten selv å bli avslørt.

Å lukke loopen

Det første først: en strategi. Murder Mystery Puzzle Club besto av fem personer, noe som var en litt for stor gruppe til å fly under radaren når alle var samlet. De bestemte seg for å dele seg opp, og hver av dem skulle spørre festivalgjengerne om de hadde lagt merke til noe spesielt ved årets inkarnasjon.
De ville snakke med så mange som mulig, for å se om noen oppførte seg spesielt mistenkelig - og for å finne ut om noen visste noe om morgenens høyst uvanlige drap i Wobberley Edge.
Rosa begynte med å planlegge en rute rundt festivalen, slik at hun kunne observere så mange mennesker som mulig. Hver gang hun snudde rundt et hjørne, planla hun å intervjue en ny person - noe som skulle gi henne mange å velge mellom
For å finne Rosas planlagte rute - og hvor mange ganger hun skulle svinge rundt et hjørne og dermed intervjue noen - tegner du en sløyfe som går innom alle de hvite rutene, uten å besøke noen av rutene mer enn én gang. Sløyfen må bare bestå av horisontale og vertikale linjer, og kan ikke gå inn i noen skraverte ruter.

Antall personer som skal intervjues: ________________

En naturlig arvefølge

Olaf forsøkte å gli inn i mengden, noe som var vanskelig ettersom han var nesten to meter høy og hadde på seg en neonfarget boblehatt. Likevel kom han snart i snakk med en innfødt fra Buttery St Clive's, som ikke så ut til å være særlig begeistret for måten arrangementet ble gjennomført på. Intervjuobjektet - en Victor Johnson - begynte snart på en monolog om hvordan den stadig skiftende festivalledelsen hadde resultert i manglende kontinuitet mellom de årlige arrangementene, og en uoversiktlig utforming av boder og arkitektur. Aha. Olaf hadde møtt Buttery St Clives versjon av seg selv.
Olaf bestemte seg for å bruke dette til sin fordel, og ba Victor om å oppgi navnene på lederne av festivalkomiteen de siste årene, med tanke på å finne og intervjue dem. Victor gjorde det med glede, og Olaf forsøkte å holde oversikten
Finn ut i hvilken rekkefølge festivalkomitélederne har blitt valgt, og skriv inn løsningen ved å nummerere rubrikkene fra 1 (først) til 8 (sist) på motstående side.
Valerie Cooke ble valgt en gang mellom Ira Sinclair og Simon Crisp - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen
Clive Ramirez ble valgt umiddelbart etter Geoff Willoughby
Valerie Cooke ble valgt en gang mellom Vera Marchbanks og Ira Sinclair - men heller ikke her nødvendigvis i den rekkefølgen
Emily Goldman ble valgt umiddelbart før Geoff Willoughby
Valerie Cooke ble valgt umiddelbart etter Simon Crisp
Clive Ramirez ble valgt umiddelbart før Rory Griffiths
Emily Goldman var den første lederen av komiteen

Komitéledere

Rekkefølgen på valget:

Clive Ramirez
Emily Goldman
Geoff Willoughby
Ira Sinclair
Rory Griffiths
Simon Crisp
Valerie Cooke
Vera Marchbanks

Omstridte konkurranser

Martha var en sladderglad rakett, og hennes forbløffende evne til å klemme skandalen ut av enhver situasjon kom godt med denne kjølige torsdagen. Fortsatt hadde ingen hørt om det alt for tidlige dødsfallet i Wobberley Edge, men flere av landsbyboerne hun stoppet for å intervjue, hadde overraskende lite hyggelige ting å si om vinterfestivalen i Buttery St Clive's, og mer til. Clive's. Særlig var det flere som hevdet at landsbyens mange valg og konkurranser - selv de trivielle - aldri så ut til å bli vunnet av den som hadde gjort seg mest fortjent til det. Det gikk gjentatte rykter om kampfiksing.
Kanskje var det den paljettbesatte baretten hun hadde tatt på seg for dagen, men Martha fikk på en eller annen måte sjarmert flere personer til å avsløre hvilke konkurranser de mente hadde blitt urettferdig bedømt opp gjennom årene.
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange som mente at hver av konkurransetypene som er listet opp overfor, hadde blitt urettferdig bedømt.
Flere mente at det årlige snegleløpet var blitt avtalt, men dobbelt så mange mente at valget til landsbyrådet var blitt bedømt på en tvilsom måte
Den tradisjonelle konkurransen "Gjett geitens vekt" ble erklært mistenkelig av halvannen gang så mange som den årlige konkurransen om å rulle gresskar i nedoverbakke
To ganger så mange mente at snegleløpet var fikset som gresskarrullingen
Tre ganger så mange mente at valget til landsbyrådet var avtalt spill enn ostehøvelkonkurransen på Vinterfestivalen
Det største antallet mistanker som ble reist om noen av arrangementene, var nøyaktig 24 - noe Martha syntes var et forræderisk høyt antall klager, selv om hun likte dramatikken i det hele

Urettferdig dømming

Hvor mange mente at hver type konkurranse var urettferdig?

Konkurranse i kutting med ostekniv
Nedoverbakke med gresskarrulling
Gjett geitens vekt
Valg til landsbyrådet
Sneglekappløp

Winifred den vise

Hvis Olafs intervjumetode var individualistisk, og Marthas var spredt, så var Winifreds ekstremt kresen. Hun kastet ikke bort tiden med å finne frem til de fire personene i den nåværende komiteen for Buttery St Clive's Winter Festival, hvis smilende fotografier hun hadde sett på baksiden av den hemmelige døren samme morgen. En etter en spurte hun dem helt generelt om hvordan morgenen hadde vært og hva de hadde gjort, og antydet at det måtte ha vært en travel dag med en tidlig start.
Hun spurte selvfølgelig ikke om de hadde vært opptatt med å begå drap eller skjule spioner, men hun forsøkte likevel å få et inntrykk av hvordan de hadde hatt det
Bruk ledetrådene nedenfor, rutenettet og tabellen overfor til å finne ut hva hvert enkelt komitémedlem sa at de hadde gjort tidlig den morgenen, og hva Winifred syntes om oppførselen deres.
Valerie Cooke var ikke den personen som sa at hun rørte i sjokoladefontenen
Enten Maura Jones eller Geoff Willoughby forklarte at de hadde gjort opp regnskapet
Personen som sa at de hadde rørt i sjokoladefontenen virket distrahert, men det var ikke Ira Sinclair
Ira Sinclair hevdet heller ikke å ha telt billetter
Personen som sa at de gjorde opp regnskapet virket ikke stresset, og det var heller ikke Geoff Willoughby
Personen som sa at de hadde telt billetter, var ikke den som virket sliten
Enten Ira Sinclair eller Valerie Cooke virket trøtte

Tidlig morgenaktivitet

Telle billetter

Inspeksjon av innredning

Oppgjør av kontoer

Rørende sjokoladefontene

Demeanour

Avvisende

Distrahert

Utkjørt

Trøtt

Navn

Topphemmelig telt

Så langt hadde ingen av Olaf, Winifred eller Martha funnet ut noe dypt belastende: Det gikk rykter om murring og uro, men ikke noe utpreget morderisk.
Bobbi hadde blitt dratt til å følge med på resultatene av ostehøvelkonkurransen, og hadde ikke rukket å intervjue noen i det hele tatt. På sin runde hadde Rosa imidlertid fått øye på et telt med skiltet "KUN FESTIVALKOMITEEN - HOLD DEG UTEN", og tenkte at dette var et godt tidspunkt for en visuell undersøkelse.
Hun stakk hodet rundt døråpningen. Teltet var tomt, men det ene bordet inne i teltet så ut som om det nylig hadde blitt forlatt, basert på det dampende kruset med te som sto der. Etter hvert som øynene hennes tilpasset seg det mørke interiøret, prøvde hun å skimte gjenstandene på bordet - og noen av dem var svært merkelige.
Bruk ledetrådene nedenfor og diagrammet på neste side til å finne ut hvor hver av de åtte gjenstandene befant seg på bordet.
Den varme teen, strikkbåndene og lommekniven befant seg i samme kolonne på planen
Vokspapiret lå rett til venstre for unbrakonøkkelen, i samme rad
Rosas postkort og fyrstikkene lå i samme kolonne, men Rosas postkort hadde et lavere nummer enn fyrstikkene
Fyrstikkene og lommekniven lå på samme rad, med fyrstikkene lenger til høyre enn lommekniven
Vokspapiret lå ikke i rad 1
Den varme teen sto ikke i samme rad eller kolonne som vokspapiret

Tabellplan

Skriv nummeret som tilsvarer plasseringen ved siden av hver av de følgende gjenstandene:

Unbrakonøkkel
Elastiske bånd
Varm te
Fyrstikker
Pennkniv
Rosas postkort
Brilleetui
Vokspapir

Starter fra bunnen av

Rosa kikket nærmere på gjenstandene på bordet. Hun ble svært overrasket over å se postkortet som skulle ha vært sendt til foreldrene, men ellers var det ingenting som var spesielt uvanlig. Da Rosa skulle til å ta opp postkortet, ble hun imidlertid fanget av et stykke vokspapir.
Da hun kikket i halvlyset, kunne hun se at noen hadde risset inn en rekke tall i voksen. De fleste ville ikke ha oppdaget dem, men Rosa var ikke som folk flest. Ikke bare hadde hun sett tallene, men hun hadde sett noe annet også: Tallene var en kodet melding
Bruk dine kodeknekkerferdigheter nedenfor til å finne ut hvilket budskap som var risset inn i vokspapiret.

Et hint: Hvis du ikke er sikker på hvordan du skal avkode budskapet, kan du finne det høyeste tallet. Hva annet har så mange forskjellige elementer i seg?

23 5 8 1 22 5 2 5 5 14 4 9 19 3 15 22 5 18 5 4
16 5 15 16 12 5 2 5 9 14 7
17 21 9 26 26 5 4
19 20 15 16 20 8 5
10 15 21 18 14 1 12 9 19 20
11 5 5 16 13 25 19 5 3 18 5 20

En bit av fare

Ja Rosa avkodet det siste ordet, suste noe forbi øret hennes. Det var en håndspisset ostekniv, og noen hadde nettopp kastet den rett mot henne.
Hun plukket opp våpenet og løp ut av teltet i håp om å få øye på angriperen. Hun syntes hun så flimmeret av et strikket skjerf som pisket ut av syne til venstre for henne, men så kolliderte hun umiddelbart med Bobbi, som hun ikke hadde sett på sin høyre side. Hun forsikret ham om at hun hadde det helt fint, men noen hadde nettopp forsøkt å myrde henne, og hun ville vite hvem det var.
Bobbi gjenkjente kniven med en gang: Han hadde nettopp sett den bli bedømt i kutterspikkekonkurransen. Han var svært interessert i kniver - selv om det var fordi han var kokk, ikke morder - og kunne derfor til og med identifisere den antatte knivsliperen.
Bruk observasjonsevnen din til å finne ut hvilken av de merkede knivene på motstående side som er identisk med den som ble kastet mot Rosa nedenfor.

Navn på hvitsnittere:
A. Simon Crisp
B. Benedict Whelk
C. Clara Zu
D. Valerie Cooke
E. Maura Jones
F. Archibald Hinkle

Bobbi og Rosa fikk snart selskap av de tre andre, som gjerne ville dele sine funn med hverandre - kanskje over en god gløgg i nærheten av alvekoret. Da Rosa nevnte at hun nettopp hadde overlevd et overraskende drapsforsøk, var de imidlertid mer enn glade for å dra tilbake til Wobberley Edge så snart isen under føttene deres tillot det. Martha hadde alltid likt ordet "skedaddle", og nå var det et perfekt tidspunkt å bruke det på.
Winifred viste vei gjennom festivalen til forsamlingshuset, gjennom den hemmelige oppslagstavlen som egentlig var en dør, og deretter tilbake gjennom tunnelene som førte til deres elskede Wobberley Edge. Mens de gikk, diskuterte kvintetten fremdriften i Buttery St Clive's, og ble enige om at det tydeligvis var noen sleipe kunder i den rivaliserende landsbyen.
Winifred hadde ikke følelsen av at noen hadde løyet direkte til henne, men små hvite løgner var vanskeligere å oppdage. De var ikke sikre på om noen av dem hadde stått ansikt til ansikt med en morder på ekskursjonen, men alle var enige om at Rosa hadde kommet nærmere faren enn de hadde ønsket.
Da de gikk opp trappen til sitt eget forsamlingshus, pustet amatørdetektivene lettet ut. Det var kanskje en morder blant dem, men det var godt å være hjemme.

Kapittel 8: Tilbake på scenen

Kapittel 8:
Tilbake på scenen

Gruppen gikk ut av den hemmelige døren og inn i det tomme rommet igjen. Det hørtes ut som om steppeklassen for lengst var over, og en uhyggelig stillhet hadde lagt seg i luften. Detektivkvintetten fant snart ut hvorfor: Alle innbyggerne i Wobberley Edge hadde strømmet til torget for å finne ut om vinterfestivalen fortsatt ville bli arrangert, etter det mindre tilbakeslaget med liket i fonduen.
Mordgåteklubben var imidlertid opptatt av å fortsette etterforskningen. Det var på høy tid å intervjue de fire personene Joe hadde identifisert som mistenkte i de opprinnelige notatene sine, og som kanskje eller kanskje ikke var spioner. Han hadde hatt mistanke om at viktig informasjon ble sendt ut av Wobberley Edge og brukt til skumle formål, og det så ut som om denne mistanken hadde fått ham drept.
Alt de trengte å gjøre var å finne ut hvem spionen var, og hva de visste. Og hvem de hadde fortalt hemmelighetene sine til. Og om det var den samme personen som var ansvarlig for liket i fonduen. Og, ideelt sett, om Rosa fortsatt var i livsfare.
Alt dette på en dag, egentlig.

Et nytt blikk

Winifred ble valgt som hovedintervjuer; hun var en utmerket menneskekjenner og fant ofte sannheten på de mest usannsynlige steder.
Alle de fire mistenkte var litt nervøse da hun spurte dem hva de hadde gjort den morgenen, selv om det var naturlig å bli skremt av et uventet dødsfall, selv om man ikke hadde iscenesatt det. Likevel la Winifred også merke til noe nytt ved hver og en av dem som hun absolutt ikke hadde sett før - og som virket merkelig
Bruk ledetrådene nedenfor, og rutenettet og tabellen overfor, til å finne ut hva hver av de mistenkte sa at de gjorde på tidspunktet for Joes død, og hva hun la merke til som nytt ved hver av dem.
Personen med nye røde hansker hadde enten reparert et knust butikkvindu, eller så var det Samira Walker - men ikke begge deler
Roger Richardson var ikke personen som hevdet at han hadde fått manikyr
Personen som sa at de delte ut gratisprøver, var ikke den med ripete hender
Personen med solbrent nese var enten Emma Symonds eller personen som påsto at hun hadde manikyr - men ikke begge to
Emma Symonds hadde nye, røde hansker, og Samira Walker hadde et brennmerke på hånden

Alibi

Reparasjon av knust butikkvindu

Deler ut gratisprøver

Å få manikyr

Pakke inn gaver

Utseende

Brennmerke på hånden

Nye røde hansker

Riper på hendene

Solbrent nese

Person

En rask flukt

Olaf var en visuell tenker - både en årsak og en virkning av at han en gang hadde vært arkitekt - og han begynte å tenke på en hypotetisk fluktplan. Den som ville begå et drap midt under festivalen - som i seg selv var midt på torget - måtte foreta en svært taktisk flukt for å være sikker på ikke å bli sett.
Det var fire hovedutganger i hjørnene av torget, og hver av dem førte i hver sin retning. Hvis vi antok at morderen hadde kommet og gått fra en av dem - og ikke fra en av butikkene som lå langs torget - måtte de ha passert mellom to bygninger på vei ut. Før han begynte på en mer kompleks teori, bestemte han seg for å kartlegge hvilken av disse utgangene som kunne ha vært nærmest for en angriper på flukt. Han begynte med å markere hver av butikkene på kartet.
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvilke butikker som lå på hver side av hver av utgangene fra torget, på motsatt side, ved å matche de nummererte bygningene med forklaringen under.
Slakteren og bakeriet lå begge ved siden av samme utgang fra torget
Kjøpmannen lå på samme side av torget som postkontoret
Ostehandleren lå rett overfor fiskehandleren (på den andre siden av torget), i samme rad eller kolonne, med ostehandleren i en lavere nummerert posisjon på kartet
Både tebutikken og kolonialforretningen lå ved siden av utgang B
Kurvvareforretningen lå rett overfor slakteren (på den andre siden av torget), i samme rad eller kolonne
Slakteren hadde et høyere nummer på kartet enn postkontoret
Postkontoret lå rett overfor tebutikken (på den andre siden av torget), i samme rad eller kolonne

Markedsplassen

Rad 4

Spalte 4

Nummerer hvert sted slik at det samsvarer med kartet ovenfor:

Bakeri
Slakter
Ostehandler
Fiskehandler
Kjøpmann
Kjøpmenn
Postkontor
Teforretning

Mer mumling

Vinterfestspillkomiteen hadde bestemt seg for å utsette åpningsdagen til ostefonduen kunne fjernes - med lik og det hele - og som et resultat av dette hadde det begynt å danne seg en mumlende folkemengde utenfor torget.
Martha var ingen mester i subtilitet, men hun hadde en evne til å småprate. Clive's, infiltrerte hun klyngene av klagende mennesker for å finne ut hva de var mest misfornøyde med. De misfornøyde potensielle kundene var først og fremst opptatt av fondueuhellet, men flere andre benyttet anledningen til å lufte gammelt nag og misnøye
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange som klaget på hvert tema.
Fire flere klaget på at Buttery St Clive alltid kopierer enn på den angivelig uorganiserte festivalkomiteen
Ti flere klaget på liket i fonduen enn på den utsatte potetskrellingskonkurransen
Snegleproblemer på kolonihagene fikk bare halvparten så mange klager som liket i fonduen (som tydeligvis var et mer presserende problem)
Klagene på Buttery St Clives kopieringsvaner fikk bare tre fjerdedeler av det antallet klager som saken om liket i fonduen fikk
Fire flere klaget på festivalkomiteen enn på sneglene
Det minste antallet klager på ett og samme tema var 16, selv om Martha likevel syntes det var mye

Klagetall
antall klager per sak som er tatt opp:

Buttery St Clive's kopierer alltid
Dødt lik i ostefonduen
Uorganisert festivalkomité
Utsatt potetskrellkonkurranse
Snegleproblemer på parsellhagene

Gone Postal

Rosa dro til postkontoret for å finne ut hvorfor postkortet hennes var blitt sendt til Buttery St Clive's i stedet for til foreldrene i Madrid - og for å finne ut om det hadde noen sammenheng med at noen ville kaste en ostekniv i hodet på henne. Postmesteren, Caroline Walker, hadde ikke vært en av Joes mistenkte, men det hadde datteren Samira Walker, og det var for mye av et sammentreff til ikke å dobbeltsjekke at de to ikke var viklet inn i saken.
Caroline var riktignok innblandet, men ikke i mordet. Hun forklarte med tårer i øynene at hun nylig hadde fått en anonym ordre om å sortere post på postkontoret i en nabolandsby, men at hun på en eller annen måte hadde rotet det til. Flere kunder hadde klaget over konvolutter på avveie, og som en forklaring viste Caroline Rosa en komplisert matrise med ruter som viste hvor ulike brevpartier først skulle plasseres og deretter flyttes til, i henhold til de nye instruksene
For å koble sammen Carolines nye nettverk må du tegne en rekke separate stier som hver forbinder et par identiske tall. Ikke mer enn én sti kan gå inn i en rute, og stiene kan bare gå horisontalt eller vertikalt mellom rutene.

Cheesed Off

Olaf hadde fullført sin runde på torget. Han hadde ikke funnet noe mistenkelig, men han hadde funnet de fire andre medlemmene av Mordgåteklubben, hvorav tre hadde fullført sine egne personlige oppdrag og var ivrige etter å dele funnene sine. Bobbi hadde håpet å finne ut hva som skulle skje med ostefonduen, men han hadde ikke klart å finne noen med innsidekunnskap.
Bobbi lot seg ikke avskrekke, og foreslo at det var på tide å dra til The Good Innings og diskutere funnene sine, med tanke på en god ostetoast og et strategimøte.
Apropos ost, Olaf tok en siste titt på Roger Richardsons ostebutikk, og så at noe var galt. Den så litt annerledes ut enn da han hadde sett på den i begynnelsen av omvisningen, som bare var en halvtime siden.
Da hadde den faktisk vært åpen, og nå så den stengt ut, med alle lysene slukket - selv om landsbyen var full av potensielle kunder etter at festivalen var blitt avlyst. Virket ikke det litt mistenkelig?
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt de ti visuelle forskjellene mellom ostebutikken tidligere (øvre bilde) og slik Olaf så den nå (nedre bilde).

OST

Dangerous Dregs

Olaf skisserte nøye opp endringene for de andre, som begynte å bli ganske kjølige. Olafs monologer var ofte fulle av nyttige opplysninger, men det var vanskelig å vite om disse detaljene senere ville bli avgjørende for oppklaringen av mordet.
Martha, som alltid hadde et øre åpent for sensasjoner, ble plutselig oppmerksom på en mye mer interessant samtale. På den andre siden av et festlig tre sto en politimann, og over walkie-talkien hans foregikk det en diskusjon som var stappfull av informasjon som hun mente helt sikkert hadde med drapet å gjøre. Faktisk fortalte politifolkene om flere forskjellige gjenstander som hadde blitt trukket ut av ostefonduen, og som begynte å antyde at Joes død slett ikke var en ulykke.
Finn ut i hvilken rekkefølge de åtte gjenstandene som er listet opp på neste side, ble trukket ut av ostefonduen, og skriv løsningen din ved å nummerere boksene fra 1 (først) til 8 (sist).
Den røde snoren ble trukket ut umiddelbart før det blanke papiret
Kruton-prøven ble gravd opp rett før den enkle hansken
Sagflisen ble funnet på et tidspunkt før neglefilen
Sagflisen ble hentet opp en gang mellom enkelthansken og glassruten - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen
Den røde snoren dukket opp på et tidspunkt etter neglefilen
Det blanke papiret ble trukket ut umiddelbart før blyanten
Krutongene ble tatt ut en gang mellom neglefilen og det blanke papiret - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen

Funnet i fondanten

Blankt papir
Krutonprøve
Neglefil
Glassrute
Blyant
Rød snor
Sagflis
Enkel hanske

I en knipe

Martha fortalte Winifred om funnene hun hadde overhørt, og hun bemerket umiddelbart at noen av gjenstandene kunne knytte noen av Joes opprinnelige mistenkte til åstedet, basert på alibiene hun nettopp hadde hentet ut av dem. Hun nevnte dette for resten av gruppen, noe som øyeblikkelig fanget Rosas oppmerksomhet og motvillig trakk Olaf bort fra sin egen monolog.
Bobbis oppmerksomhet ble imidlertid fanget av noe inne i Roger Richardsons butikk. En håndskrevet lapp lå på disken, og var akkurat synlig fra den vinkelen han kikket inn gjennom vinduet. Han kjente ikke igjen håndskriften, men han skjønte at beskjeden var skrevet i kode. Fordi han var kokk, og fordi han var en gåtefull person, tok det ham ikke lang tid å finne ut at listen inneholdt mer enn bare ingrediensene til en prisbelønt krydret chutney.
Fjern én bokstav fra hver linje på motsatt side, og løsne deretter de resterende bokstavene på linjen for å avsløre den siste ingrediensen som skal fanges. Les de åtte ekstra bokstavene fra topp til bunn for å avsløre et skjult ord.

Neste mål: chutney-konkurranse
Ingredienser å fange:
RASGUM
A NO ION
RAPPEL
GAVE
LUMPI
C NOVEL
RED ICE
NON-MANZIC

Den siste ingrediensen å fange er: ________________________

Mens gruppen samlet seg rundt Roger Richardsons butikk, begynte en gruppe politibetjenter å sperre av torget bak dem. Snart ville løsningsjegerne bli geleidet bort fra åstedet, men de ønsket uansett ikke at betjentene i nærheten skulle overhøre deres personlige etterforskning. Ikke minst fordi amatørene så ut til å ligge noen skritt foran, og fordi de hadde en sekk med stjålne bevis.
Olaf foreslo at Bobbi skulle vise vei til The Good Inningshvor de kanskje kunne diskutere funnene sine i enerom. Winifred hadde avhørt alle de fire mistenkte, og selv om hun ikke følte at noen av dem hadde løyet, ville hun gjerne dele sine observasjoner. Martha var sikker på at sladderen hennes ville vise seg å være relevant for saken, og Bobbi følte at han ville bli mye lykkeligere hvis han visste at Rosa befant seg bak lukkede dører og langt unna eventuelle knivbevæpnede overfallsmenn.
Rosa følte imidlertid det motsatte. Nysgjerrigheten hadde tatt overhånd, og hun ville vite hva som foregikk i Rogers butikk. Hun hadde en sterk anelse om at svarene på mange av spørsmålene deres lå bak glassdisken i ostebutikken foran dem.
Og Rosas anelse - som Rosas anelser ofte var - var helt korrekt.

Kapittel 9: Å fange muldvarpen

Kapittel 9:
Å fange muldvarpen

De fire andre puslespillerne forsøkte umiddelbart å fraråde Rosa å gjennomføre planen sin. Disse frarådingene ble noe vanskeliggjort av at de fire forsøkte å unngå å lage en scene foran politibetjentene i nærheten, og ble derfor hovedsakelig gjennomført ved hjelp av hevede øyenbryn, febrilsk hoderisting og litt kjefting fra Martha. Av en eller annen grunn fungerte ikke dette, og Rosa var mer bestemt enn noensinne på å se hva en tur innom ostehandleren kunne avsløre.
Martha tilbød Rosa paljettbaretten sin, i tilfelle hun trengte å blende en uventet motstander. Olaf tilbød henne neonhatten sin i tilfelle hun ville beskytte hodet, og Winifred tilbød seg å hente hula-hoopen sin i tilfelle Rosa kunne bruke den som våpen. Bobbi tilbød seg å gå inn først, og sa til og med at han gjerne ville bryte seg inn hvis de trengte det. Roger hadde vist ham et triks for hvordan han kunne vrikke opp døren uten nøkkel da de to hadde jobbet sammen med fonduen, så det ville ikke engang være som å begå en forbrytelse.
Bobbi ville faktisk ikke trenge å bryte seg inn i butikken i det hele tatt. Noen hadde bare gjort det for ham, og så flyktet fra åstedet.

Counter Intuitiv

Bobbi vred i håndtaket, og døren svingte opp. Olaf hadde gjort rett i å kaste et ekstra blikk på ostebutikken: Stedet de så på, bar definitivt preg av at det nylig hadde vært en kamp. En kup te dampet på disken, men den som drakk den, var ikke å finne noe sted.
Disken var imidlertid et eneste rot. Rosa fikk øye på den samme typen vokspapir som hun hadde dekryptert på Buttery St Clive's, og Bobbi informerte henne umiddelbart om at det vanligvis ble brukt til å pakke inn osteblokker. Mens hun lurte på hvorfor hun ikke hadde lagt merke til det før, lurte Martha på sin side på om Rosa hadde lagt merke til at det lå et bilde av Rosa, klippet ut av en lokalavis, blant de andre gjenstandene på disken
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor hver av de åtte gjenstandene på disken, som er listet opp overfor, befant seg.
De ødelagte brillene lå i midten, på stedet merket "5"
Ostekniven og lommekniven lå i samme rad, men ostekniven lå lenger til høyre
Den røde snoren lå lavere ned enn vokspapiret i samme kolonne, hvis man ser på deres relative plassering i diagrammet
Bildet av Rosa var plassert høyere opp i diagrammet enn både ostekniven og speilet, selv om alle tre befant seg i samme kolonne
Vokspapiret og bildet av Rosa sto på samme rad
Pennekniven var plassert høyere opp i diagrammet enn speilet

Roger's Counter

Ødelagte briller
Ostekniv
En kopp te
Speil
Pennkniv
Foto av Rosa
Rød snor
Vokspapir

De manglende bitene

Martha beklaget høylytt at hennes store niese tydeligvis var utsatt for et eller annet uhyggelig komplott, men Rosa hadde allerede fått en ostekniv kastet etter seg i dag, så dette føltes ikke som noe nytt. Faktisk påpekte hun at hvis Martha bare kunne roe seg ned et øyeblikk, ville de kanskje bedre kunne høre den merkelige lyden som kom fra bak kjettinggardinen som skilte butikkgulvet fra ostehandlerens lagerrom.
Da Rosa trakk de lange kjettingene til side, åpenbarte det seg et enda merkeligere syn: Roger Richardson var bundet fast med noen av de samme gardinlenkene, bundet til et enormt kjøleskap med et ark vokspapir som teipet igjen munnen hans. Rosa var fortsatt ikke sikker på om Roger var gjerningsmann eller offer i denne saken, men satte i gang med å løse opp båndene slik at hun endelig kunne få noen svar. Dessverre hadde den som hadde bundet ham, gjort en svært grundig jobb
For å finne ut hvordan de fire kjettingene hadde blitt viklet sammen:
Tegn et sett med kjedesløyfer som samlet går gjennom alle rutene, ved hjelp av alle de gitte fragmentene.
I hvert kvadrat kan en kjedesløyfe gjøre én av tre ting: gå rett gjennom, snu nitti grader, eller krysse rett over et annet kjedesløyfesegment uten å snu.
Bortsett fra i kryssende ruter, kan bare én kjedeløkke gå inn i hver enkelt rute. Linjer kan aldri trekkes diagonalt.
Hver kjedeløkke må gå gjennom minst én sirkel, og alle sirkler med samme nummer må være en del av samme kjedeløkke og ingen andre. Når en sløyfe går gjennom en sirkel, kan den gå rett fram eller svinge - men ikke krysse over seg selv.
Noen av rutene er allerede løst.

En muldvarp og et mord

Etter at Rosa hadde fjernet vokspapiret fra ansiktet hans, klarte Roger Richardson å se både utrolig redd og utrolig skyldig ut. Han takket Rosa for at hun hadde løsnet ham, og gruppen for at de hadde funnet ham i det hele tatt, og innrømmet så at de hadde tatt ham på fersken på en dårlig dag.
Winifred spurte, med et meget strengt uttrykk, om de hadde tatt ham på fersk gjerning på en spesielt morderisk dag. Winifred hadde nettopp avhørt Roger om hans bevegelser tidligere på morgenen: Han hadde sagt at han ikke hadde vært opptatt med å drepe noen, og Winifred hatet å bli løyet for.
Uansett hva motivasjonen var, gjorde Winifreds strenge ansiktsuttrykk susen. Roger tilsto - men ikke drap. Han tilsto at han var den personen Joe Monroe sannsynligvis hadde advart dem om: muldvarpen i Wobberley Edge, som videreformidlet landsbyens hemmeligheter til erkerivalene deres. Hans siste overtramp gjaldt ostefonduen, men han begynte raskt å avsløre andre hendelser han hadde vært med på å sabotere i år.
Bruk ledetrådene, rutenettet og tabellen på neste side til å finne ut hvordan Roger hadde bidratt til å sabotere arrangementer i Wobberley Edge i år, og i hvilken rekkefølge - der 4. er det siste overtrampet.
Bestikkelser av kandidater var enten den første eller tredje sabotasjehandlingen
Grønnsakskonkurransen var det tredje arrangementet som ble sabotert i år
Å plante snegler i kolonihagene var ikke årets andre handling, og det var heller ikke å koble fra isbilen
Vårmessen var ikke arrangementet med forfalsket stemmetelling
Han hadde ikke plantet snegler i parsellhagene for å sabotere vårmessen
Den første forbrytelsen i år var enten å koble fra isbilen eller å forfalske stemmetallene
Den årlige syltetøykonkurransen var enten det fjerde arrangementet han saboterte, eller så var det da han koblet fra isbilen - men ikke begge deler

Bestikkede kandidater

Plantet snegler i kolonihager

Sabotasje

Frakoblet iskrembil

Bestilling

fjerde

Forfalskede stemmetellinger

Arrangement

Årlig jam-konkurranse

Valg til menighetsråd

Vårmesse

Grønnsakskonkurranse

En trist historie

Winifreds strenge blikk hadde endret seg til et sjokkert uttrykk. Uttrykket hennes matchet nå alle de andres ansiktsuttrykk, bortsett fra Rogers, som hadde den gode nåde å se fullstendig skamfull ut. Martha spurte hvordan han kunne våge å forråde deres elskede Wobberley Edge, og Winifred spurte hvordan han kunne ha løyet for naboene sine så lenge. Olaf spurte om Roger visste noe om tunnelen under forsamlingshuset, og Bobbi spurte hvordan Roger med viten og vilje kunne ha ødelagt så mye deilig ost. Rosa ville forståelig nok vite om det var Roger selv som hadde kastet en ostekniv på henne tidligere.
Resultatet ble en kaotisk lydmur, men Roger gjorde sitt beste for å svare på anklagene. Han forklarte hvordan han var blitt innblandet i hendelsene som førte til dagens drap - selv om han var svært opptatt av å understreke at han ikke hadde hatt noe med selve drapet å gjøre.
Finn ut i hvilken rekkefølge de ni hendelsene som er listet opp på neste side, skjedde, og skriv inn løsningen ved å nummerere boksene fra 1 (først) til 9 (sist).
Når det gjelder de opplistede hendelsene, hevdet Roger at han svarte på Joes spørsmål umiddelbart etter å ha forfalsket bibliotekbøker
Han hevdet at den neste hendelsen umiddelbart etter at han mottok utpressingstrusler, var at han ble vist tunnelsystemet
Han innrømmet å ha lekket hemmeligheter om Vinterfestivalen før, men ikke umiddelbart før, han forfalsket noen biblioteksbøker
Han hevdet også at han mottok utpressingstrusler en gang mellom det at han advarte utpresseren om Joe og det at han jukset en gang i en konkurranse - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen
Han var tydelig på at han advarte utpresseren om Joe umiddelbart etter at han hadde svart på Joes spørsmål
Han innrømmet at han utførte sabotasje umiddelbart før han lekket hemmeligheter om Wobberley Edges vinterfestivaler
Han sa at han lekket hemmeligheter om Winter Festivals mellom det at han advarte utpresseren om Joe og det at han mottok trusler om utpressing - men ikke nødvendigvis i den rekkefølgen

Rogers forklaring

Svarte på Joes spørsmål
Utførte sabotasje
Jukset en gang i en konkurranse
Forfalsket bibliotekbøker
Infiltrert postkontoret
Lekket hemmeligheter om vinterfestivalen
Mottatt trusler om utpressing
Advarte utpresseren om Joe
Ble vist tunnelsystemet

Fingrene i mange kaker

Etter hvert som Roger fortalte sin sørgelige historie, gikk det opp for resten av gruppen at dette handlet om mye mer enn rivaliserende landsbyer som ønsket å overgå hverandres vinterfestivaler. Rogers utpresser ville ha kontroll over flere områder: den lokale posten, menighetsrådsvalget og til og med den årlige grønnsaksutstillingen. Dette var alvorlige saker.
Den angrende ostehandleren hevdet at utpresseren var stormannsgal, motivert av historiske rivaliseringer mellom de lokale landsbyene. De hadde for lenge siden oppdaget et tunnelsystem mellom landsbyene - en gang bygget for å skaffe hjelp og flukt i nødens stund - og brukt det til å utføre små sabotasjeaksjoner, som for eksempel å innføre snegler i rivaliserende parseller i all hemmelighet. Arbeidet deres hadde utvidet seg over tid - og over plass. Roger avslørte deretter at Wobberley Edge ikke var den eneste landsbyen som var i utpresserens vold, og at flere andre hadde vært under utpresserens hemmelige kontroll i mange år - med muldvarper som ham til å utføre det skitne arbeidet.
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange år utpresseren hadde utøvd sin makt over hver av de lokale landsbyene som er nevnt overfor.
Wobberley Edge hadde vært under hemmelig kontroll i halvparten så lang tid som Buttery St Clive's
Hispwych-on-the-Hill hadde vært under kontroll i dobbelt så mange år som Crawleywood
Witherton West hadde vært under kontroll i to år mer enn Wobberley Edge, men bare tre fjerdedeler av tiden som Hipwsych-on-the-Hill hadde
Gigglington hadde vært under utpresserens kontroll i ett år mindre enn Hispwych-on-the-Hill
Den landsbyen som sist hadde kommet under utpresserens kontroll, hadde gjort det for åtte år siden

År infiltrert

Buttery St Clive's ______________ år
Crawleywood: ______________ år
Gigglington: ______________ år
Hipswych-on-the-Hill:	______________ år
Witherton West: ______________ år
Wobberley Edge: ______________ år

En desperat appell

Murder Mystery Puzzle Club kunne fortsatt ikke fatte at noen kunne rettferdiggjøre at de hadde forrådt Wobberley Edge så grovt, og over så lang tid. Roger tilsto at hans første forseelse var liten: Han hadde jukset i den årlige kunstneriske potetskrellingskonkurransen - en del av Wobberley Edge Winter Festival - og vunnet med et motiv som var nesten helt kopiert fra et vinnerbidrag i Buttery St Clives årlige pastinakkskulpturkonkurranse. Utpresseren hadde funnet ut av det, og truet med å avsløre hemmeligheten hans hvis han ikke avslørte det planlagte utstillingsobjektet til neste års vinterfestival. Derfra hadde situasjonen sporet av.
Winifred skulle til å påpeke at dette var litt av en underdrivelse, med tanke på at hele denne ti år lange kjeden av hendelser så ut til å ha endt med drapet på en ung journalist som bare hadde vært så uheldig å oppdage hele det fæle opplegget. Hun ble imidlertid slått av Olaf, som gjerne ville vite hvilken av de skrelte potetene som hadde vært den utløsende faktoren.
Rosa følte at dette var litt utenfor temaet, men Roger trakk frem to gamle fotografier som viste bevisene for den opprinnelige forbrytelsen. Utpresseren hadde levert dem for en halvtime siden, bare for å minne Roger på at de fortsatt kunne avsløre hemmeligheten hans. Dette var like før han hadde blitt bundet og truet med en ostekniv av tre.
Bruk observasjonsevnen din til å finne og sette ring rundt de ni visuelle forskjellene mellom den originale, festlige pastinakkskulpturen til venstre på motstående side og Rogers plagierte potetversjon til høyre.

Alt er pakket inn

Med all diskusjonen om potetskrelling og sneglesabotasje følte Rosa at etterforskningen var kommet litt på avveie. Mordgåteklubben var fortsatt ikke sikre på om Roger faktisk var morderen de hadde jaktet på - og hvis han ikke var det, var Rosa sannsynligvis fortsatt i fare og morderen fortsatt på frifot. Rosa påpekte dette, og Roger fortsatte.
Han forklarte at han nylig hadde blitt skremt av Joe Monroe, som hadde stilt spørsmål om Vinterfestivalen, ulike valg og Rogers forbindelser til andre landsbyer. Han hadde også sett journalisten snakke med noen i festivalledelsen på Buttery St Clive's mens han var ute på en leveranse dagen før, og hadde fått panikk. Han advarte utpresseren om at en journalist hadde begynt å snuse rundt, og han ville ikke at det hele skulle rakne - ikke minst fordi han allerede skammet seg så mye.
Han kommuniserte med utpresseren på samme måte som han alltid hadde gjort: Han skrev kodede notater på vokspapiret han brukte til å pakke inn ost i, og så leverte han det som så ut som en ufarlig cheddarblokk, men som i virkeligheten inneholdt en kryptert melding. Han brukte alltid rød snor til å binde fast osten med den hemmelige beskjeden, slik at den ikke skulle forsvinne blant de andre meierileveransene. Når beskjeden var lest, kunne osten smeltes for å bli kvitt bevisene, og så var jobben gjort. Det hele var egentlig ganske effektivt.
Rosa så nok en gang at diskusjonen sporet av, så hun spurte Roger rett ut om han hadde vært innblandet i Joes død. Et blankt ark og en rød snor hadde blitt trukket ut av ostefonduen samme ettermiddag, og hun antok at det en gang hadde vært risset inn en hemmelig beskjed som hadde smeltet inn i osten. Den fortvilte ostehandleren innrømmet at han i går hadde sendt en vag advarsel om en journalist - som Rosa hadde sett i komitételtet denne ettermiddagen - og senere sendt en kodet lapp med Joes fulle navn på.
Utpresseren hadde da tydeligvis bestemt seg for at både Joe og Rosa var verdt å bringe til taushet en gang for alle. Rogers viktigste bevis for dette var at utpresseren hadde oppsøkt ham for en halvtime siden, bundet ham til hans eget kjøleskap og erklært at de ikke ville gjøre noe før hemmeligheten deres var i sikkerhet, og at de allerede hadde tatt seg av Joe. Og med "tatt hånd om" mente de at de hadde dyttet ham ned i et kar med smeltet ost, smeltet Rogers lapp i samme slengen, og på en eller annen måte knust glassene deres og brukket en spiker i kampen. De hadde også etterlatt Roger den kodede lappen og bildet som identifiserte Rosa som et mål, og så hadde de flyktet fra butikken før teen deres var blitt kald.
Winifred kunne se at Roger var livredd, og Martha fornemmet at han var oppriktig lei seg. Olaf kunne ikke tro at et tunnelsystem hadde ligget skjult under føttene hans hele tiden, og Bobbi kunne ikke tro at han hadde vært så distrahert av den franske osten at han ikke hadde innsett at han hadde jobbet med muldvarpen i ukevis.
Rosa satte pris på at Roger tilsynelatende hadde vært svært meddelsom med all informasjonen han hadde fått så langt, og tenkte derfor at det nok var trygt å stille ham et siste spørsmål: identiteten til personen som hadde utpresset ham, som sannsynligvis hadde kastet en ostekniv på henne tidligere, og som hadde begått et drap på torget i morges.
Da Roger hørte dette, ga han fra seg et skrekkslagent skrik. Han var sikker på at utpresseren ville bli ganske opprørt over at han hadde avslørt hele opplegget og splittelsen for en gruppe amatørdetektiver, som sannsynligvis ville få dem arrestert for drap og sikkert deretter fortelle resten av landsbyen deres velbevarte hemmeligheter.
Likevel gikk han med på å risse utpresserens navn inn i et stykke vokspapir og kode det på en av sine vanlige måter, og la gåtejegerne finne ut av resten selv
Fjern én bokstav fra hver linje på motsatt side, og løsne deretter de resterende bokstavene for å avdekke ti navn på oster som består av ett ord. Les de ekstra bokstavene fra topp til bunn for å avsløre et skjult navn på to ord.

Det skjulte navnet er:  _____________________ _____________________

ME FAT
BERIA
AUGDUO
DREAM
DEAD ARCH
HULLO I JAM
O COME HANG
TINN LOST
MEET CO
MS CRAB MEET

Gruppens regelmessige puslespillkvelder hadde gitt resultater: Lappen ble avkodet på sekunder, og snart visste de alle navnet på morderen. Faktisk hadde de alle sett ansiktet hennes i morges, der hun smilte til dem fra en oppslagstavle på baksiden av en hemmelig dør i Buttery St Clive's.
Winifred hadde til og med intervjuet morderen i morges, og på en eller annen måte latt henne slippe gjennom nettet. Winifred var stolt av sin evne til å snuse opp løgnere, og hun var forferdet over at hun ikke hadde vært i stand til å avsløre bedrageren selv om hun hadde hatt henne rett foran øynene. Martha minnet imidlertid sin forferdete venninne på at morderen hadde sagt at de gjorde opp regnskap da drapet ble begått, noe som teknisk sett ikke var en løgn. Morderen følte kanskje at de hadde gjort opp regnskapet for Joes etterforskning, og hadde fortalt Winifred en svært kreativ versjon av sannheten.
Olaf utbrøt raskt at morderen aldri hadde vært leder av Buttery St Clives vinterfestkomité, basert på det han hadde funnet ut på ekskursjonen sin. Roger erkjente at dette var sant, og sa at utpresseren hans aldri hadde satt seg selv i spissen for en komité for å unngå å tiltrekke seg oppmerksomhet. Dessuten kontrollerte hun jo alt uansett - så hva var poenget?
Bobbi innså at lappen han hadde funnet på åstedet om morgenen, ikke hadde identifisert morderen i det hele tatt - og at den faktisk hadde identifisert den uheldige personen som Roger hadde sett prate med Joe. Han antok at Joe på en eller annen måte hadde fått tak i en hemmelig lapp fra Roger og skravert inn beskjeden med blyant, slik at han kunne lese den ordentlig - selv om han kanskje hadde gått på en smell før han rakk å avkode den.
Rosa ville bare finne den virkelige morderen før de kastet enda en håndspisset ostekniv mot henne. Noe som egentlig var rimelig.

Kapittel 10: En tilfeldig drapsmann

Kapittel 10:
En tilfeldig drapsmann

Mordgåteklubben gikk med på å la Roger bli igjen på lageret, og lovte å sende politiet til ham når de hadde tatt morderen. Roger så såpass skamfull ut at de mente at han sannsynligvis ikke utgjorde noen fluktrisiko, og dessuten hadde han allerede tilstått alt for dem.
De gikk ut av ostebutikken og inn på torget, som nå var helt avsperret. En vennlig politimann fortalte dem at ingen hadde lov til å forlate landsbyen, og at de ikke hadde fått lov til det den siste timen. Han ba også kvintetten om å holde seg unna torget, ettersom det var et aktivt åsted. Han roste også Olaf for boblehatten hans, som passet fint til betjentens neonvest.
Som svar på dette begynte Olaf en lidenskapelig og uventet monolog om pepperkakebyen sin innenfor festivalportene, og utbrøt at hvis teltet ikke snart ble lukket ordentlig igjen, ville det kalde, klamme været helt sikkert ødelegge den strukturelle integriteten til verket, først de skjøre hustakene og til slutt oppløse de omhyggelig gjenskapte brosteinsgatene. Etter et minutts beskrivelse av den forestående katastrofen, slapp den stakkars politimannen til slutt gruppen inn under båndet, og ga dem ti minutter til å lukke teltet ordentlig.
Det viste seg at Olafs monolog hadde vært en del av en smart plan. Hvis ingen hadde forlatt landsbyen den siste timen, var morderen deres sannsynligvis fortsatt her. Gruppen måtte finne ut nøyaktig hvor de kunne gjemme seg, og jakte på dem. Og hva var vel bedre enn en liten modell av Wobberley Edge, laget helt og holdent av pepperkaker?

Et lite søk

Kvintetten samlet seg rundt pepperkakehuset Wobberley Edge og så ned på landsbyen sin i miniatyr. De gikk ut fra at deres hovedmistenkte måtte befinne seg et sted på kartet - og sannsynligvis selv var på jakt etter Rosa. Etter en kort applaus og ros for Olafs omhyggelige arbeid, ble de enige om å dele seg opp og gjennomsøke landsbyen hver for seg, i håp om å dekke så mye område som mulig og fange morderen før de gjorde noe annet dumdristig.
Rutene ble planlagt med pepperkakebyen som rettesnor. De fem var opptatt av at ingen av dem skulle krysse hverandre og lete i samme område, slik at de ikke lot morderen slippe unna ubemerket. Alle leterutene var ikke like lange, selv om den personen som hadde gått med på den lengste ruten, hadde gjort det for å kunne stikke innom sitt eget hus og hente kjeks til teamet. Pepperkakelandsbyen hadde vist seg å være inspirerende på mer enn én måte
For å finne ut hvor hver person skulle lete og hvor lang ruten var, tegner dere en rekke separate stier som hver forbinder et par identiske initialer for hvert medlem av Murder Mystery Puzzle Club. Ikke mer enn én sti kan gå inn i en rute, og stiene kan bare gå horisontalt eller vertikalt mellom rutene. Når dere er ferdige, teller dere antall ruter hver person har gått inn i for å finne ut hvem som hadde den lengste ruten, og dermed hvem som skulle levere kjeksene.

Nøkkel:
B Bobbi
M Martha
O Olaf
R Rosa
W Winifred

En tepause i rett tid

Gruppen skulle til å starte letingen da hver av dem fikk en plutselig erkjennelse. Olaf innså at glasset i fonduen ikke kom fra et vindu, og Winifred innså at de knuste brillene på ostedisken var de samme som hun hadde sett på bildet av morderen tidligere på morgenen. Rosa innså at det ikke var den som hadde kastet ostekniven på henne i morges, som hadde snekret den, og Bobbi innså med en viss lettelse at de i hvert fall ikke ville fange en morder på The Good Innings for tredje måned på rad.
Martha innså at morderen ikke hadde stoppet for å drikke opp den varme drikken etter å ha bundet Roger, og derfor ble hun ikke uventet overrasket da hun så den hovedmistenkte i vinduet til torgets tebutikk, i ferd med å sette inn nye kontaktlinser over en god kopp te.
Bruk ledetrådene nedenfor og diagrammet på neste side til å finne ut hvordan gjenstandene på morderens bord er plassert, sett gjennom vinduet i tebutikken.
Saltvannsløsningen og kontaktlinsene lå i samme rad
Melkekannen sto et sted i kolonnen til venstre for morderen
Tekannen og det strikkede skjerfet var begge de to gjenstandene som lå nærmest morderen
Melkekannen sto i en lavere rad (i diagrammet overfor) enn den stjålne ostekniven
Tekannen sto ikke ved siden av ostekaken
Saltløsningen sto ikke ved siden av den stjålne ostekniven
Den stjålne ostekniven lå lenger til høyre for drapsmannen enn kontaktlinsene gjorde

Morderens bord

Morderen

Ostescones
Kontaktlinser
Strikket skjerf
Melkekanne
Saltvannsløsning
Stjålet tømret ostekniv
Tekanne

Håndtereren håndterte

Med et polititelt bokstavelig talt bak seg, følte Mordgåteklubben seg sikre på at morderen ikke ville prøve seg på noe tull i full offentlighet. Dermed var det en perfekt anledning til å overfalle den hovedmistenkte, anklage henne for drap og håpe at hun tilsto på stedet. Og det var faktisk akkurat det som skjedde.
Den mistenkte virket slett ikke misfornøyd, men lo en rik, forræderisk latter og inviterte amatørdetektivene til å sette seg ned sammen med henne mens hun forklarte hvilket geni hun var, og hvordan hun ikke bare hadde begått et mord samme morgen, men også var marionettføreren bak en ring av spioner i nabolandsbyene - inkludert deres egen.
De ville ikke avbryte den vanvittige monologen for å fortelle henne at alt dette allerede var kjent for dem, og gruppen lyttet mens hun avslørte navnene på de andre spionene sine - og de kreative kodenavnene hun hadde gitt hver enkelt av dem
Bruk ledetrådene nedenfor, rutenettet og tabellen på neste side til å avsløre identiteten til spionene i de andre nabolandsbyene, samt kodenavnet morderen hadde gitt hver av disse muldvarpene.
Gerald Singh var enten Witherton Wests spion eller hadde kodenavnet Hedgerow - men ikke begge deler
Salamander var ikke Vera Morrisons kodenavn
Roquefort var kodenavnet til Gigglingtons spion, men dette var ikke Primrose Watson
Vera Morrison var Hipswych-on-the-Hills spion, men hun hadde ikke kodenavnet Hedgerow
Primrose Watson var ikke spionen i Witherton West

Navn på føflekken

Clement Skittle

Gerald Singh

Primrose Watson

Vera Morrison

Kodenavn

Calico

Hedgerow

Roquefort

Salamander

Landsby

Hovedplanen

Bobbi spurte hva kodenavnet til Roger hadde vært, og lurte på om han også var en ostetype. Da gikk det opp for den mistenkte at gruppen allerede hadde funnet ut av den omfattende planen hennes, men det så ikke ut til å dempe gleden hennes. Hun likte tydeligvis å vise seg frem, og avslørte med glede kodenavnet hun hadde gitt Roger: Balaclava.
Den mistenkte var i full gang med å vise hvor dyktig hun hadde vært i sitt bedrag. Hun fortsatte med å ramse opp noen av sine siste forbrytelser og kaprioler, og viste seg å være så oppslukt av emnet (sin egen genialitet) at hun gikk over til å beskrive sine fremtidsplaner.
Bruk disse ledetrådene til å finne ut i hvilken rekkefølge morderen hadde begått eller planla å begå forbrytelsene som er listet opp overfor. Nummerer boksene fra 1 (først) til 6 (sist) for hver liste.
tidligere forbrytelser
Når det gjelder denne listen over tidligere forbrytelser, dyttet hun Joe Monroe ned i ostefondue umiddelbart før hun kastet en ostekniv på Rosa
Hun fikk Roger til å forfalske gamle tegninger før, men ikke umiddelbart før, hun bandt ham fast
Hun kastet en ostekniv på Rosa umiddelbart før hun truet Valerie Cooke
Hun forfulgte Joe Monroes bevegelser umiddelbart før hun dyttet ham ned i ostefonduen
Fremtidige forbrytelser
Hun planla å kjøpe alle lokalaviser umiddelbart før hun infiltrerte alle nabolandsbyene
Hun ville gjerne spise en god ostekjeks etter, men ikke umiddelbart etter, at hun hadde brakt mordgåteklubben til taushet
Hun ville infiltrere alle nabolandsbyene en gang etter at hun hadde spist en god ostekjeks
Hun planla å gjøre om tunnelene til en underjordisk bunker umiddelbart etter at hun hadde spist en god ostekjeks

Tidligere forbrytelser

Fikk Roger til å forfalske gamle tegninger
Dyttet Joe Monroe inn i ostefondue
Forfulgte Joe Monroes bevegelser
Truet Valerie Cooke
Kastet ostekniv på Rosa
Bandt Roger Richardson

Fremtidige forbrytelser

Ødelegge Joe Monroes plater
Spise en god ostescone
Infiltrere alle nabolandsbyene
Kjøpe alle lokalaviser
Få mordgåteklubben til å tie
Forvandle tunneler til underjordiske bunkere

En ondskapsfull avtale

Det var på dette tidspunktet at alarmklokkene begynte å ringe for Wobberley Edge-kvintetten: Den mistenkte hadde tydeligvis ingen planer om å legge opplegget sitt på hylla, og nå hadde hun tidligere erfaring med å myrde folk som kom i veien for henne. Ingen hadde lyst til å havne i den gale enden av en ostekniv, men heldigvis hadde Martha en lys idé.
Med forsiktig smiger fortalte Martha morderen at hun beundret håndverket hennes, og at hun var villig til å inngå en avtale: Gruppen skulle holde denne informasjonen hemmelig hvis morderen lovte å ordne en avstemning og sikre Martha som leder av neste års Vinterfestspillkomité, og dermed utkonkurrere årets fire kandidater som ville stille på nytt.
Marthas skuespillerevner hadde kommet til rett tid. Morderen ble så betatt av forestillingen at hun begynte å regne ut nøyaktig hvor mange stemmer hver kandidat burde "vinne" ved neste valg, for å kunne innsette Martha uten å vekke for mye mistanke
Bruk ledetrådene nedenfor til å finne ut hvor mange stemmer morderen tildelte hver kandidat i valget til neste års Vinterfestspillkomité.
Emma Symonds må få tre fjerdedeler av Marthas totale antall stemmer
Ash Patil må vinne 80 % av Clara Pickels totale stemmetall
Emma Symonds må få fire stemmer mer enn Ash Patil
Gina Cheng må vinne to tredjedeler av Emma Symonds' totale antall stemmer
Det minste antallet stemmer for en kandidat må være nøyaktig 24

Kandidatens stemmer

Ash Patil
Clara Pickel
Emma Symonds
Gina Cheng
Martha Brown

I siste liten

Heldigvis hadde Martha ikke latt seg forføre av muligheten til å herske over Wobberley Edge. I øyekroken hadde hun tidligere fått øye på Kate Flynn, som tilfeldigvis var i ferd med å kjøpe en ostescone ved disken da gruppen kom inn. Kate Flynn hadde tilfeldigvis også vært politibetjenten som hadde hatt ansvaret da Mordgåteklubben hadde løst de to siste sakene sine - og nå var hun her, vitne til avslutningen av en tredje.
Mens morderen hadde vært opptatt med å fortelle om sin totale kontroll over Wobberley Edge, hadde Winifred i det stille antydet for det lokale politiet at denne tilståelsen sannsynligvis var en god sak å lytte til. Kate Flynn hadde fulgt ordre, og etter å ha overhørt nok til å arrestere den stormannsgale morderen på stedet, hadde hun straks gjort det. Ingen av kvinnene ville kunne nyte ostekaken sin med det første, men rettferdigheten hadde skjedd fyllest.
~~~~~
Mens drapsmannen ble fraktet bort, fortalte kvintetten politiet om sin egen rolle i hele sagaen. Rosa forklarte at hun hadde blitt kontaktet av Joe Monroe, men at hun ikke hadde klart å redde ham fra å bli dyttet ned i fonduegryten. Bobbi forklarte hvordan han hadde funnet liket, og Olaf beskrev hvordan han hadde oppdaget et nettverk av tunneler under Wobberley Edge. Martha fortalte om morgenekspedisjonen til Buttery St Clive's, og Winifred forklarte hvordan de hadde klart å ta morderen etter et usannsynlig møte med Roger Richardson - som antakelig også burde arresteres, nå som de nevnte det.
Avslutningsvis overrakte Rosa vesken hun hadde båret rundt på hele dagen, fremdeles full av etterforskningen og bevisene Joe hadde samlet inn mens han bygde opp saken mot morderen. Rosa forbigikk forsiktig det faktum at hun hadde stjålet vesken fra morgenens aktive åsted, og tilbød seg i stedet å vise myndighetene inngangen til det hemmelige tunnelsystemet som de hadde funnet.
De fem førte Kate Flynn til forsamlingshuset i Wobberley Edge, mens hun skyndte seg å skrive ned notater og forsøkte å finne ut hvordan gruppen nok en gang hadde oppklart et drap i løpet av én dag.
Da de kom frem til bokhyllen som i hemmelighet var en dør, trakk Rosa i håndtaket og inviterte Kate og teamet hennes til å utforske tunnelene bak. Bobbi og Olaf viste gjerne myndighetene rundt, mens Winifred og Martha benyttet anledningen til å sjekke om kjøkkenet var tilstrekkelig forsynt med vaniljesaus - Bobbi hadde nemlig ikke hatt tid til å hente sin egen, slik de hadde planlagt.
Rosa pustet lettet ut. Selv om hun ikke hadde hatt lyst til å løse enda et mysterium i Wobberley Edge med det første, var hun i det minste fornøyd med at hun hadde kunnet bidra til at Joe fikk rettferdighet. Den eneste forbrytelsen han hadde begått, var å lete etter sannheten og passe på de gode menneskene i Wobberley Edge: Ved en uheldig vending kunne det lett ha vært Rosa som sto i sentrum for denne grusomme historien. Hun var ikke fremmed for forsidene, men aldri som tema.

Rosa så på boken som var et hemmelig håndtak, og fikk øye på navnet sitt på en lapp som var klistret på det, og som ikke ville være synlig med mindre døren var åpen. Da hun tok den av, så hun at den inneholdt en beskjed med Joes håndskrift, som ga henne instruksjoner om hvor hun skulle finne en bestemt bok i hyllen foran seg.
Følg ledetrådene på Joes lapp for å finne ut hvilken bok Rosa skal se i i bokhyllen overfor.
Ikke se i en bok som ligger på siden eller som står på skrå
Ikke se i en bok som er stablet oppå andre bøker
Ikke se i en bok med en diamant på ryggen, og heller ikke i en bok som står rett ved siden av en bok med en diamant på ryggen
Ikke se i en bok med en tykk svart stripe nederst på bokryggen
Det skal være to bøker igjen etter alt det ovennevnte: Se i boken som står på den nederste hyllen

Det siste ordet

Rosa plukket ut den riktige boken fra hyllen, og den slo opp på en side med tittelen "Acknowledgements". Inne i boken lå det en lapp med et nytt notat fra Joe, som måtte ha blitt lagt der for en stund siden. Rosa åpnet det og leste det
Bruk dine kodeknekkerferdigheter for å avsløre hele innholdet i lappen.

Kjære SOTA,
Hvis du har GOUPF denne POVE, så må du være TOMWIPH the DATE. Kanskje du bare har TVASVEF, eller NAZCE du er nesten FOPE!
JEG QSONITE det ikke er flere JIFFEP-lapper fra meg rundt WIMMAHE - jeg ville bare forsikre meg om at du LPEX du var på riktig VSADL.
MIGE er full av QUBBMET, men hver QUBBME har en TOMUVIOP. VJAPL ZOU for TOMWIPH denne for meg.
Joe
p.s. Jeg gjemte noen CITDUIVT i CIHHETV-boken i COVVON-hylla.
p.p.s. hvis du trenger hjelp til å avkode denne lappen, for å forstå alle vokalene og konsonantene, kan det hjelpe å huske at hjembyen din er NAFSIF.

En førstesideoppløsning

Og det, kjære leser, er historien om hvordan Murder Mystery Puzzle Club løste sin tredje sak.
Politiet kom snart ut av tunnelen sammen med en forskrekket Valerie Cooke, sekretær (og tidligere leder) av Buttery St Clive's Winter Festival. Hun hadde blitt bundet med rød snor og truet med sin egen håndpussede ostekniv av Maura Jones, en annen landsbyboer. Hun angret alvorlig på at hun noen gang hadde tatt kontakt med Joe Monroe for å få noen intervjuer om sjokoladefonduen, og hun vurderte seriøst en lang reise til Karibia for å unnslippe sitt uventede møte med et kriminelt nettverk.
Martha kom tilbake til den hemmelige døren akkurat tidsnok til å finne Rosa i ferd med å hente hemmelige vaniljekremer fra bokhyllen. Hun innrømmet at hun virkelig nøt å ha sin store niese på besøk, og at hun håpet at hun ville bli til neste år for å fortsette eventyret. Hun kunne til og med skaffe henne en matchende barett med paljetter, hvis hun ville.
Winifred følte seg heldig som hadde så gode venner, og var så glad for at de hadde oppklart nok et mord på så kort tid at hun helt hadde glemt å være lei seg for at hula-hop-showet hennes var blitt utsatt. Kriminalitet var like spennende som aerobic.
Olaf tok på seg neonhatten sin igjen - som hadde vært bare for høy for de underjordiske gangene, hadde han til sin store fortvilelse oppdaget - og annonserte at han kanskje ville prøve å bygge en pepperkakemodell av tunnelsystemet når det var tid for å avsløre det for resten av landsbyen. Det var ikke alle som likte å utforske mørke, trange huler, mente han, men pepperkaker var alltid populære.
Bobbi satte tennene i en vaniljekrem og foreslo at gruppen skulle gå til The Good Innings for en oppsummering og en god, varm middag. Han lovte å lage hva som helst, så lenge det ikke inneholdt ost. Men et glass snaps kunne han nok klare.
Rosa var ikke sikker på om hun orket å gå på møtet i Lokalhistorisk klubb som hun hadde planlagt i morgen. Hun hadde allerede gravd ganske mye i Wobberley Edges historie i løpet av en uke, og hun hadde ikke akkurat vært begeistret for det hun hadde funnet. Hun fikk imidlertid øye på et eksemplar av The Daily Edge som lå på bordet ved siden av henne. Kanskje hun kunne skrive skikkelig om Joes funn til lokalavisen, selv om hun teknisk sett fortsatt var på ferie. Hun ville ikke at Joes arbeid skulle ende opp som en fotnote når det burde være førstesidestoff, og dessuten: Hva kunne det skade å drive litt journalistikk i fritiden? Gjennomsnittsloven gjorde at det var ekstremt usannsynlig at hun ville ende opp med å avdekke flere forbrytelser mens hun gjorde det, og nesten helt sikkert ikke flere drap.
Hun tok selvsagt feil.
Men det er en annen historie.

Løsninger

12-13: Alt i fortiden

Hendelsene inntraff, og vil bli omtalt, i følgende rekkefølge:
Den tapte paraplyen
Den overopphetede iskrembilen
Den ubehagelige syltetøykonkurransen
De ikke-leverte postkortene
Den krøllete melken
Tørken i andedammen

14-15: Et sceneskifte

16-17: Steder å være

Medlem av Puzzle Club | Destinasjon | Aktivitet
Bobbi Sharma | Sri Lanka | Snorkling
Martha Brown | Antigua | Vannski
Olaf Andersen | Marokko | Antikvitetsjakt
Winifred Jones | Kapp Verde | Wildlife watching

18-19: Lokale legender

Medlemmene hadde takket nei til følgende antall forespørsler om intervjuer:
Bobbi: 7
Martha: 10
Olaf: 5
Rosa: 15
Winifred: 3

20-21: Unngåelsestaktikker

22-23: Tilbake til planen

Oppgavene var i følgende konfigurasjon:
Sudoku
Kryssord
Anagrammer
Minesveiper
Slagskip
Kryptogram

24-25: Bemerkelsesverdige nyheter

Meldingen var kodet med et Caesar-skift, der alle bokstavene i meldingen er forskjøvet nøyaktig én plass fremover i alfabetet. Med en forskyvning på 1 endres A til B B til C og så videre til Z endres til A. Når bokstavene forskyves én plass bakover for å dekryptere meldingen, avsløres følgende budskap:
JEG HAR EN HISTORIE TIL DEG.

28-29: Et spill med tall

30-31: Smeltedigelen

Sonene var inndelt på følgende måte:
Varm mat
Kald drikke
Pepperkakelandsby
Gløgg og vin
Scene for opptredener
Håndlagde gaver
Håndverksverksted
Kald mat

32-33: En modellby

34-35: Hendelseshorisonten

Arrangementene var planlagt i følgende rekkefølge:
Jingle bell-orkesteret
Bedømming av krydret chutney
Kransparade
Festlig hulahopring
Konkurranse i kunstnerisk potetskrelling
Mesterklasse i isskulptur
Sangkaraoke

36-37: Den store osten

Navnet på landsbyen - og osten - var GORDELORE

38-39: Gavelisten

Martha planla å kjøpe følgende antall av hver vare til sine nærmeste:
Flasker med snaps: 7
Fonduegafler: 15
Pepperkakefigurer: 12
Fikenchutney i glass: 10
Strikkede luer: 5

40-41: Hemmeligheter som stopper showet

Tid | Wobberley Edge | Buttery St Clive's
I fjor | Marshmallow-risting | Ekte snømaskin
2 år siden | Snøflak av sukkerspinn | Iskrem snømann
3 år siden | Eselkor | Pepperkakeslede

44-45: Deteksjon av frafall

46-47: På dine markeringer

Følgende antall bokmerker ble funnet i hver bok:
A Parish Council Memoir: 5
Hvordan bygge et forsamlingshus: 3
Lokale høytider og festivaler: 9 - boken som nylig hadde blitt studert.
Innbyggerne i Harbinger Hall: 2
Markedsplassen: Et kart: 7
Wobberley Edge Allotments: En kortfattet historie: 4

48-49: Internasjonal affære

Eskene var merket på følgende måte:
Lokalpost - hvor Rosas postkort havnet
Småpakker
Internasjonal post
Skjør
Store pakker
Gamle frimerker til resirkulering

50-51: Dukk for å søke dekning

Rosa sjekket stedene i følgende rekkefølge:
Bak en søppelbøtte
Under benken
Ved et blomsterbed
Bak en postkasse
I musikktribunen
Bak menighetens oppslagstavle
I telefonkiosken
Under en trillebår

52-53: Falske stier

Medlem av Puzzle Club | Tid ringt | Falsk plassering
Bobbi | 30 minutter siden | Ønskebrønnen
Olaf | for 20 minutter siden | Andedammen
Winifred | 40 minutter siden | Forsamlingshuset

54-55: Et navn å merke seg

Navnet på personen som prøvde å kontakte Rosa var JOE MONROE:

56-57: Det hemmelige stedet

Stedet kontakten ønsket å møtes på, var torget, merket D:

60-61: Forårsaker stank

Gjenstandene befant seg på følgende steder:
Fonduegafler
Bøtte med brødpinner
Sekk
Schnapsglass
Lokk til gryte
Pretzel-stativ
Bord
Kasse

62-63: Finders Keepers

Ingrediensene og ekstra bokstaver var som følger:
OST + V
VIN + A
LEMON + L (eller MELON + L passer også til bokstavene, men kan smake rart!)
NUTMEG + E
GARLIC + R
SCHNAPPS + I
MEL + E
Den skjulte ekstra "ingrediensen" var altså et navn, "VALERIE".

64-65: Skjelvinger og trinn

66-67: Ivrige tjuvlyttere

Ifølge politiet skjedde offerets siste øyeblikk i følgende rekkefølge:
Brøt opp festivalportene
Snek seg inn i teltet
Prøvde å smake på ostefondue
Skyndte seg for å få tak i en brødpinne
Gled på frosten
Falt ved et uhell ned i en gigantisk gryte
Druknet i varm ost
Liket ble funnet av Bobbi

68-69: Opprør i lokalsamfunnet

Medlem av komiteen | Komiteens rolle | Plan
Ash Patil | Komiteens sekretær | Smelt mer ost
Clara Pickel | Ansvarlig for mat og drikke | Avlys festivalen
Emma Symonds | Leder for arrangementer | Fortsette som normalt
Gina Cheng | Komitéleder | Utsette festivalen

70-71: En vandrende fortelling

Det var 54 vendinger og vendinger, slik det skjedde:

72-73: Moden for rykter

Opptellingen av ryktene var som følger:
Osteavhengig: 8
Matanmelder: 4
Fortapt turist: 12
Rivaliserende ostehandler: 3
Spion fra Buttery St Clive's 9

76-77: Død manns veibeskrivelse

Ordene med store bokstaver er forkledd ved hjelp av en Atbash-kryptering, der A er byttet ut med Z, B med Y og så videre. Det står derfor:
ROSA, hvis du leser denne lappen, er jeg sannsynligvis DØD, og du har stjålet vesken min. I så fall, vær så snill å LØS MORDET PÅ MEG - jeg vet at du kan LØSE dette. Jeg er JOURNALIST (og en stor FAN av deg). NOEN gir HEMMELIGHETER til en naboby, og hele lokalsamfunnet er i JEOPARDY. Dette er en stor HISTORIE. Vi ser faktisk på en FORSIDEKRIM. Jeg har mine MISTANKER om hva som foregår. Begynn i VILLAGE HALL. Og hvis du trenger hjelp til å tyde dette, kan det hjelpe å huske at du og grandtanten din bor i WOBBERLEY EDGE. Kan du se mønsteret nå? Lykke til! p.s. Finn føflekken, og du vil FANGE MORDEREN.

78-79: Nedtelling av saker

Joe Monroe hadde gjennomført sine undersøkelser i følgende rekkefølge:
Studert lokalhistorien
Hørt rykter
Møte med utenforstående
Skissert skandalen
Identifisert mistenkte
Fulgte etter mistenkte
Overhørte argumenter
Intervjuet mistenkte

80-81: Savnet historie

Bøkene var stilt opp i følgende rekkefølge i Joes skisse:
The Market Square: Et kart
A Parish Council Memoir
Lokale fester og festivaler
Hvordan bygge et forsamlingshus - den han trodde inneholdt falsk informasjon
Wobberley Edge Allotments: En kortfattet historie
Innbyggerne i Harbinger Hall

82-83: Oppdagelse av forsvinninger

De mistenkte hadde forlatt Wobberley Edge følgende antall ganger:
Emma Symonds: 10
Martin O'Donnell: 12
Roger Richardson: 5
Samira Walker: 17

84-85: Wobblere på vandring

Mistenktes navn | Yrke | Påstått årsak
Emma Symonds | Haberdasher | Kajakklubb
Martin O'Donnell | Grønnsakshandler | Bartpleie
Roger Richardson | Ostehandler | Lokale leveranser
Samira Walker | Baker | Forskningsreiser

86-87: Den hemmelige flukten

Den eneste mulige ruten fra Wobberley Edge ender i Buttery St Clive's.

88-89: Feil rom

92-93: En vri på historien

Det ble tatt 12 rettvinklede svinger:

94-95: Den andre komiteen

Navn på medlem | Komiteens posisjon | Karakteristisk egenskap
Geoff Willoughby | Leder for mat og drikke | Grønne øyne
Ira Sinclair | Leder for komiteen | Mørke øyenbryn
Maura Jones | Leder for arrangementer | Firkantede briller
Valerie Cooke | Sekretær for komiteen | Fregnete

96-97: Kartlegging

Bygningene og funksjonene ble lagt ut som følger:
Forsamlingshuset
St Clive's Church
Den gamle fontenen
Markedsplassen
Bowling Green
The Dead Ringer Pub
Postkontor og butikker

98-99: Same Same But Different

Gruppen fikk oppleve arrangementene i følgende rekkefølge:
Osteknivkonkurranse i tre
Gløgg og sider
Nissekor
Snøis-is
Ullen balaklava-parade
Stille festlig diskotek
Bauble bobbing
Gigantisk sjokoladefontene

100-101: Den bedragerske fontenen

102-103: Brutte løfter

De seks matvarene var som følger:
BANANA
DOUGHNUT
MACAROON
MARSHMALLOW
PRETZEL
STRAWBERRY

104-105: Etterforskning, avbrutt

Valerie Cooke - sekretær for festivalkomiteen - hadde tildelt følgende antall intervjuer:
Sjokoladefontene: 10
Dekor: 4
Gaveinnpakning: 8
Varm mat: 5
Bjelleklang-konsert: 2

108-109: Å lukke loopen

Rosa hadde et ambisiøst mål om å intervjue 64 personer:

110-111: En naturlig arvefølge

Komitélederne ble valgt i følgende rekkefølge:
Emily Goldman
Geoff Willoughby
Clive Ramirez
Rory Griffiths
Vera Marchbanks
Simon Crisp
Valerie Cooke
Ira Sinclair

112-113: Omstridte konkurranser

Antall personer som trodde at konkurransene var fikset, var som følger:
Osteknivkonkurranse: 8
Nedoverbakke gresskarrulling: 10
Gjett geitens vekt: 15
Valg til landsbyrådet: 24
Sneglekjøring 12

114-115: Winifred den vise

Navn | Tidlig morgenaktivitet | Demeanour
Geoff Willoughby | Rører i sjokoladefontenen | Distrahert
Ira Sinclair | Inspiserer innredningen | Trøtt
Maura Jones | Gjør opp regnskapet | Avvisende
Valerie Cooke | Teller billetter | Sliten

116-117: Topphemmelig telt

Gjenstandene befant seg på følgende steder:
Varm te
Brilleetui
Rosas postkort
Elastiske bånd
Vokspapir
Unbrakonøkkel
Pennekniv
Fyrstikker

118-119: Begynner helt fra bunnen av

Notatet bruker en tallsubstitusjonskryptering, der bokstavene er erstattet med et tall som tilsvarer bokstavens plass i alfabetet. A er erstattet med 1, B med 2, og så videre til Z er erstattet med 26.
Når notatet er dekodet, lyder det som følger:
VI HAR BLITT OPPDAGET
FOLK BLIR AVHØRT
STOPP JOURNALISTEN
BEHOLD MIN HEMMELIGHET

120-121: En bit av faren

Kniven som ble kastet mot Rosa, ble hugget av Valerie Cooke:

124-125: Et nytt blikk

Person | Alibi | Utseende
Emma Symonds | Reparerer knust butikkvindu | Nye røde hansker
Martin O'Donnell | Får manikyr | Solbrent nese
Roger Richardson | Pakker inn gaver | Riper på hendene
Samira Walker | Deler ut gratisprøver | Brennmerke på hånden

126-127: En rask flukt

Butikkene nærmest de fire utgangene var ordnet på følgende måte:
Ostehandler
Kjøpesenter
Postkontor
Teforretning
Dagligvarebutikk
Bakeri
Fiskehandler
Slakter

128-129: Mer murring

Smørete St Clive's kopierer alltid: 24
Dødt lik i ostefonduen: 32
Uorganisert festivalkomité: 20
Utsatt potetskrellkonkurranse: 22
Snegleproblemer på kolonihagene: 16

130-131: Gone Postal

132-133: Ostet av

134-135: Farlig avfall

Gjenstandene ble trukket ut i følgende rekkefølge:
Glassrute
Sagflis
Neglefil
Krutonprøve
En enkelt hanske
Rød snor
Blankt papir
Blyant

136-137: I en knipe

Ingrediensene til chutneyen kan deles opp som følger:
SUKKER + M
LØK + A
EPLE + R
FIG + T
PLOMME + I
CLOVE + N
CIDER + E
KINNAMON + Z
Den siste tingen å fange var "MARTINEZ" - eller, så vidt Bobbi kunne se, Rosa.

140-141: Mot Intuitiv

Gjenstandene befant seg på følgende steder på disken:
Vokspapir
En kopp te
Foto av Rosa
Pennkniv
Ødelagte briller
Ostekniv
Rød snor
Speil

142-143: De manglende brikkene

144-145: En muldvarp og et mord

Begivenhet | Sabotasje | Bestilling
Årlig syltetøykonkurranse | Plantet snegler i kolonihager | fjerde
Valg til menighetsråd | Forfalsket stemmeopptelling | 2. vårfest
Vårmesse | Frakoblet iskrembil | 1. Grønnsakskonkurranse
Grønnsakskonkurranse | Bestikkede kandidater | 3. plass

146-147: En trist historie

Ifølge Roger skjedde hendelsene i følgende rekkefølge
Jukset en gang i en konkurranse
Mottok trusler om utpressing
Ble vist tunnelsystemet
Utførte sabotasje
Lekket hemmeligheter om Vinterfestivalen
Infiltrerte postkontoret
Forfalsket biblioteksbøker
Svarte på Joes spørsmål
Advarte utpresseren om Joe

148-149: Fingrene i mange kaker

Utpresseren hadde infiltrert hver landsby i følgende antall år:
Buttery St Clive's: 20
Crawleywood: 8
Gigglington: 15
Hipswych-on-the-Hill: 16
Witherton West: 12
Wobberley Edge: 10

150-151: En desperat appell

152-155: Alt er pakket inn

Ordene kan løses opp på følgende måte:
FETA + M
BRIE + A
GOUDA + U
EDAM + R
CHEDDAR + A
HALLOUMI + J
MANCHEGO + O
STILTON + N
COMTE + E
CAMEMBERT + S
Navnet på utpresseren var derfor MAURA JONES.

158-159: Et lite søk

Det var Bobbi som skulle sørge for kjeksene:

160-161: En tepause i rett tid

Gjenstandene sto i følgende oppstilling foran Maura:
Tekanne
Melkekanne
Saltoppløsning
Kontaktlinser
Stjålet, tilhugget ostekniv
Ostescones
Strikket skjerf

162-163: Den håndterende håndterte

Navn på muldvarpen | Landsby | Kodenavn
Crawleywood | Primrose Watson | Hedgerow
Gigglington | Clement Skittle | Roquefort
Hipswych-on-the-Hill | Vera Morrison | Calico
Witherton West | Gerald Singh | Salamander

164-165: Hovedplanen

De siste forbrytelsene hadde blitt begått på følgende måte:
Fikk Roger til å forfalske gamle tegninger
Forfulgt Joe Monroes bevegelser
Dyttet Joe Monroe ned i ostefondue
Kastet ostekniv på Rosa
Truet Valerie Cooke
Bundet fast Roger Richardson
Planene for fremtiden ville utfolde seg som følger:
Bringe Murder Mystery Puzzle Club til taushet
Ødelegge Joe Monroes plater
Spise en god ostescone
Forvandle tunneler til underjordiske bunkere
Kjøpe alle lokalaviser
Infiltrer alle nabolandsbyene

166-167: En ondskapsfull avtale

Kandidatene måtte vinne følgende antall stemmer:
Ash Patil: 32
Clara Pickel 40
Emma Symonds 36
Gina Cheng: 24
Martha Brown: 48

168-171: I siste liten

172-173: Det siste ordet

De store ordene er kodet ved å flytte hver konsonant én konsonant lenger frem i alfabetet, slik at for eksempel B er blitt til C, D er blitt til F (uten vokalen E), og F er blitt til G. Vokalene er forblitt uendret. Når de kodede ordene avkodes, fremkommer følgende lapp:
Kjære ROSA,
Hvis du har FUNNET dette NOTATET, må du være i ferd med å LØSE SAKEN. Kanskje du nettopp har BEGYNT, eller KANSKJE er du nesten FERDIG!
JEG LOVER at det ikke finnes flere GJEMTE lapper fra meg rundt omkring i LANDSBYEN - jeg ville bare forsikre meg om at du VET at du er på rett spor.
Livet er fullt av gåter, men alle gåter har en LØSNING. TAKK for at du løste denne for meg.
Joe
p.s. Jeg gjemte noen BISCUITS i den STØRSTE boken på den NEDERSTE hyllen.
p.p.s. hvis du trenger hjelp til å avkode denne lappen, for å forstå alle vokalene og konsonantene, kan det hjelpe å huske at hjembyen din er MADRID.

Detektivnotater

Du kan bruke disse fire sidene til å holde styr på dine utregninger og observasjoner. De neste sidene inneholder også tomme kryssreferansetabeller som du kan bruke hvis du trenger å prøve en oppgave på nytt.

Tabell over ekstra fradrag

Hold utkikk etter flere Murder Mystery Puzzle Club bøker, samt den foregående tittelen i serien, Det perfekte plottet:

ISBN 978-1-78929-682-2

Les det første eventyret i Mordgåteklubben i den første tittelen i serien, Mord i landsbyen:

ISBN 978-1-78929-683-9